справа № 760/5193/24
провадження № 22-ц/824/9751/2024
головуючий у суді І інстанції Жовноватюк В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 6 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та стягнення заробітної плати.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 6 березня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та стягнення заробітної плати передано за підсудністю на розгляд Печерського районного суду міста Києва (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601).

Ухвала суду мотивована тим, що з інформації щодо реєстрації місця проживання особи №108507754 від 5 березня 2024 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом ОСОБА_1 не знайдено, у матеріалах справи також міститься копія паспорту позивача, відповідно до якого зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 , а тому довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації позивача у Києві, що виключає можливість розгляду позовної заяви Солом`янським районним судом міста Києва.

Не погоджуючись із указаною ухвалою представник ОСОБА_1 - Світличний О.С. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій зазначається про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишено той факт, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та не проаналізовано відповідні норми законів, що стосуються внутрішньо переміщених осіб, не зважаючи на те, що позивачем у заяві надано інформацію про адресу свого місця проживання та довідку внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20 травня 2021 року №3009- (копію, якої було додано до позовної заяви) фактичним місцем перебування/проживання ОСОБА_1 є наступна адреса: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 6 березня 2024 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Світличний О.С. просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, 24 травня 2024 року від представника відповідача Родіної В.С. надійшло клопотання про розгляд справи без участі.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та стягнення заробітної плати.

Передача справи за підсудністю до іншого суду аргументована тим, що позивачем по справі вибрано альтернативну підсудність, тобто за зареєстрованим місцем проживання позивача, однак відповідно до інформації щодо реєстрації місця проживання особи №108507754 від 5 березня 2024 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом ОСОБА_1 не знайдено, а також у матеріалах справи також міститься копія паспорту позивача, відповідно до якого зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки місцезнаходження відповідача є: м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, то територіально позов відноситься до Печерського району міста Києва.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами загальної підсудності, передбаченими ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За правилами альтернативної підсудності позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч.1 ст.28 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із позовом, що виник з трудових правовідносин, в якому, зокрема, вказувала на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до довідки про взяття на облік ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи від 20 травня 2021 року №3009-фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 , є адреса: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, ОСОБА_1 має право, як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Солом`янського району м. Києва, подавати позов до суду за місцем реєстрації її перебування.

Наведене у свою чергу свідчить про підсудність даної справи Солом`янському районному суду м. Києва.

Колегія судді вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що з інформації щодо реєстрації місця проживання особи №108507754 від 5 березня 2024 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом ОСОБА_1 не знайдено.

Так, відповідно до частини другої статті 4-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що органи державної влади мають право на безоплатній основі одержати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до пункту 5 Порядку з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики. До Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідно до вказаного пункту вноситься певна інформація, в тому числі і відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону, та її фактичне місце проживання/перебування; адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону.

Відповідно до статті 4-1Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, є відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з підпунктом 52 пункту 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань забезпечує формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до пунктів 2, 14 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб від 22 вересня 2016 № 646, база даних - автоматизований банк відомостей, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які є внутрішньо переміщеними. Адміністратором бази даних є Мінсоцполітики.

Отже, отримавши інформацію з ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» про те, що ОСОБА_1 не знайдено зареєстрованою за вказаною у довідці адресою, суд, за наявності сумніву в актуальності інформації, що міститься у довідці про взяття на облік ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи від 20 травня 2021 року №3009-, з метою недопущення порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) мав вжити заходів для отримання у Міністерства соціальної політики України актуальну інформацію щодо позивача з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

До апеляційної скарги відповідачем подано довідку від 20 травня 2021року №3009- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де вказано фактичне місце проживання, що територіально відноситься до Солом`янського району міста Києва.

Враховуючи вищевикладене, позивач, пред`являючи даний позов до Солом`янського районного суду м. Києва, дотримався вимог ч. 1 ст. 28 ЦПК України, оскільки пред`явив його за місцем свого проживання вказаного у довідці, тому висновок суду першої інстанції про непідсудність позову з підстав недотримання вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України є таким, що порушує норми процесуального права, наслідком чого стало постановлення помилкової ухвали.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Отже, викладені заявником в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження, і дають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 6 березня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба