Справа №:755/434/24
Провадження № 2/755/1178/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення нерухомого майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд:

1.Звільнити з-під арешту, накладеного 05.11.2014 на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУК) у м. Києві (номер запису про обтяження: 7571907 (спеціальний розділ)) нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 131/П/9/2007-840 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 82 000,00 доларів США, а позичальник взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків відповідно до умов Кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений Пальрою Г.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.09.2007 за реєстровим № 384 (далі - Договір іпотеки), згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . За результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитним договором його переможцем стало ТОВ «ФК «ФГІ». Тому, між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФГІ» було укладено договір №GL3N217046_ПВ216 про відступлення права вимоги від 07.05.2020, посвідчений Швець P.O., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1557, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступив ТОВ «ФК «ФГІ» права вимоги до ОСОБА_1 , що належали ПАТ «КБ «Надра» на підставі кредитного договору та договору іпотеки, а ТОВ «ФК «ФГІ» набуло зазначені вище вимоги. Таким чином ТОВ «ФК «ФГІ» є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 26.10.2023 ТОВ «ФК «ФГІ» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. з заявою, в якій зазначило, що з метою врегулювання заборгованості за кредитним договором має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та на підставі відповідного застереження, визначеного статтею 5 Договору іпотеки, відповідно до якого іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. Договору Іпотеки, в тому числі шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і просило посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі Договору іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 27.10.2023 Задорожним О.С. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу надано ТОВ «ФК «ФГІ» відповідь, з посиланням на те, що під час перевірки відсутності заборони відчуження або арешту майна, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що відносно зазначеного об`єкту нерухомого майна накладено арешт (номер запису про обтяження - 7571907), та у зв`язку з вищенаведеним посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору іпотеки двокімнатної квартири, загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не виявляється можливим, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. Згідно даних інформаційної довідки № 340332505 від 25.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стосовно квартири було виявлено, що 05.11.2014 було внесено запис про арешт вищевказаного нерухомого майна на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (номер запису про обтяження: 7568437 (спеціальний розділ)). 31.07.2023 ТОВ «ФК «ФГІ» з направило на адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про надання інформації. Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.09.2023 виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання. Відтак, з урахуванням наведеного, за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, грубо порушується право ТОВ «ФК «ФГІ», як іпотекодержателя іпотечного майна, реалізувати право звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовий спосіб в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в договорі іпотеки у зв`язку невиконанням боржником зобов`язань по кредитному договору. Таким чином наявні порушення прав та законних інтересів позивача як іпотекодержателя нерухомого майна, які підлягають судовому захисту.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі та постановлено про її розгляд за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали суду позивачем отримано не було, конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Зазначену ухвалу з копією позовної заяви та доданими до неї документами третьою особою було отримано 06.02.2024, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідачка копію ухвали суду від 12.01.2024, з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримала, конверти повернулись до суду із відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Будь-яких заяв по суті справи від учасників справи не надійшло.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та убачається з матеріалів справи, 19.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 131/П/9/2007-840, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 82000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором.

19.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника, що витікає із кредитного договору, передають в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 384.

Предмет іпотеки - нерухоме майно: квартира за АДРЕСА_1 .

19.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

30.03.2020 проведено електронні торги (аукціон), предметом яких було: кредитний портфель, що складався з прав вимоги та майнових прав за 215 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою та 2 беззаставними кредитними договорами.

Переможцем аукціону визнано ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» та складено протокол №UA-EA-2020-03-06-000041-b від 30.03.2020, який підписано директором ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» Скринник Н.В., директором ТОВ «НАЦІОНАЛЬНА ЕЛЕКТРОННА БІРЖА» Медведенко І.С., уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Білою І.В.

На підставі зазначеного протоколу 07.05.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» було укладено договір № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем О.Р., зареєстрований в реєстрі за № 1557, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. За цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набув усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору.

Згідно виписки з Додатку № 1 до Договору № № GL3N217046_ПВ216 від 07.05.2020 до нового кредитора перейшло право вимоги за: кредитним договором 131/П/9/2007-840 від 19.09.2007 - боржник ОСОБА_1 , договором іпотеки від 19.09.2007 - заставодавець ОСОБА_1 , договором поруки від 19.09.2007 - поручитель ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 340332505 від 25.07.2023, наявні записи про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме: арешт нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , підстава: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, реєстраційний номер обтяження: 7571907 (спеціальний розділ).

З метою врегулювання заборгованості за кредитним договором , маючи намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та на підставі відповідного застереження, ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. з проханням посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 46,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. повідомлено ТОВ «ФК «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки: двокімнатної квартири, загальною площею 46,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на зазначено нерухоме майно накладено арешт.

Листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 96828 від 18.09.2023, було повідомлено про те, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження (ВП-спецрозділ) № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 389 від 12.04.2013, винесеного Київським міським нотаріальним округом щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» у розмірі 995402,35 грн. Виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання. Перевіркою АСВП встановлено, що станом на 14.09.2023 вищевказаний виконавчий документ повторно до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У свою чергу, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Судом встановлено, що одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 1 ст. 40, п. 4 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем всупереч вимогам ст. 50 того ж закону, не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника.

У той же час, наявність арешту на майно іпотекодавця, позбавляє права іпотекодержателя реалізувати право на звернення стягнення на майно іпотекодавця, через невиконання останнім своїх зобов`язань. Разом з цим, іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що обраний позивачем, за наявних обставин не вбачається, ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, суд доходить обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, шляхом зняття арешту, накладеного 05.11.2014 на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУК) у м. Києві (номер запису про обтяження: 7571907 (спеціальний розділ)) нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження є закінченим.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» до ОСОБА_1 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення нерухомого майна з-під арешту.

В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 328 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» (, адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 13, оф. 413, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: вул. Євгена Сверстюка, 15, м. Київ) про звільнення нерухомого майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного 05.11.2014 на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 19.04.2013, видавник: ВДВС Дніпровського РУК) у м. Києві (номер запису про обтяження: 7571907 (спеціальний розділ)).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙ» сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: