Справа № 466/485/24
Провадження № 2/466/973/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 травня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у спрощеному позовному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

встановив:

08.01.2024 адвокат Паленга Н.М. в інтересах ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про припинення стягнення аліментів, в якій просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень помісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 18 травня 2006 року позивачем та відповідачкою по справі було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 922.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року шлюб розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.05.2021 на підставі протокольного рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації від 20.05.2021 року №10 та висновку відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району винесено Розпорядження №297 від 27.05.2021, встановлено час зустрічей з дітьми.

Рішенням Шевченківського районного суду від 21 лютого 2022 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень помісячно, але не мене ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

В кінці грудня 2022 року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перейшов проживати до позивача за адресою: АДРЕСА_4 де і проживає на день подачі даної позовної заяви.

Позивач працевлаштований та доходів недостатньо для того, щоб утримувати сина і платити аліменти на його утримання на користь відповідачки. Відповідачка не несе витрат відносно сина з грудня 2022 року проте продовжує отримувати аліменти на його матеріальне забезпечення, що порушує права позивача та не буде сприяти забезпеченню інтересів сина.

Потреби дитини з віком збільшуються а саме: харчування; одяг; побутові речі; канцелярія; дозвілля; лікарські препарати; освіта та самоосвіта та інше.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовною заявою про припинення стягнення аліментів з нього в користь відповідачки.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.119).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пеленга Н.М. не з`явились, на адресу суду адвокат Пеленга Н.М. подала заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі, про розгляд справи у її та позивача відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2006 року позивачем та відповідачкою по справі було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 922.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року шлюб розірвано (а.с.21).

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей:

син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 04 липня 2023 року (а.с.16) та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ., проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 від 09 липня 2008 року (а.с.17), та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

27.05.2021 року на підставі протокольного рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації від 20.05.2021 року №10 та висновку відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району винесено Розпорядження №297 від 27.05.2021 встановлено час зустрічей з дітьми (а.с.18).

15 жовтня 2021 року відповідачкою подано позовну заяву про стягнення аліментів з позивача на утримання дітей. Рішенням Шевченківського районного суду від 21 лютого 2022 року позовні вимоги задоволено та вирішено: "Стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень помісячно, але не мене ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021 року до досягнення дитиною повноліття" (а.с.78-81).

У ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів відсутня(а.с.76, 77).

В кінці грудня 2022 року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перейшов проживати до позивача за адресою: АДРЕСА_4 де і проживає по даний час.

Факт проживання сина з позивачем підтверджується Актами обстеження про фактичне місце проживання ОСОБА_3 № 4 від 13.01.2023 року та №1 від 26.12.2023 (а.с.19, 20).

Позивач працевлаштований та доходів недостатньо для того щоб утримувати сина і платити аліменти на його утримання на користь відповідачки. Відповідачка не несе витрат відносно сина з грудня 2022 року проте продовжує отримувати аліменти на його матеріальне забезпечення, що порушує права позивача та не буде сприяти забезпеченню інтересів сина.

Потреби дитини з віком збільшуються а саме: харчування; одяг; побутові речі; канцелярія; дозвілля; лікарські препарати; освіта та самоосвіта та інше.

До позовної заяви також долучено Виписку по картці позивача за 2023 рік з якої вбачається матеріальне становище ОСОБА_1 та витрати, які він несе щодо забезпечення достойного рівня життя себе та сина. Також з долученої виписки вбачаються витрати на комунальні послуги, поповнення рахунку сина, витрати на репетиторів, інтернет, медичні препарати та ін. (а.с.82-105).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що в кінці грудня 2022року син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перейшов проживати до батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 де і проживає на даний час.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.2022.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 30 вересня 2021року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 112,20 (одна тисяча сто дванадцять гривень двадцять коп).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 31.05.2024.

Суддя В. В. Свірідова