Справа №: 398/965/24
провадження №: 2/398/1427/24
"21" травня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Дубровської Н.М., за участю секретаря судового засідання Баранник Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Ісмайлова Анна Вікторівна до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
27 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дід ОСОБА_3 , її мати - ОСОБА_4 не встигла отримати спадщину після смерті свого батька, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та не подала заяву нотаріуса. Просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
У судове засідання позивач ОСОБА_5 не з`явився, його представник - адвокат Ісмайлова А.В. подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача.
Представник відповідача - Олександрійської міської ради Кіровоградської області у судове засідання не звився, причини неявки суду не відомі.
Суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, неявку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його матір`ю записана ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що мати позивач - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , наведене вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 103, місце реєстрації Димитровська селищна рада м. Олександрії.
При викладені позовних вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , разом з тим, письмових доказів наданих суду не доведена спорідненість позивача та ОСОБА_3 , оскільки матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , де батьком записаний ОСОБА_3 (свідоцтво НОМЕР_3 ), однак відсутні докази зміни прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис 66, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно акту про фактичне проживання особи від 19 жовтня 2023 року виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_3 фактично проживав з 02 лютого 1992 року до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
Як наведено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяли норми ЦК УРСР, якими було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави.
Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.
Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.
Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо
на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
При цьому, згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 550 ЦК УРСР встановлено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Таким чином, суду не надано докази того, що ОСОБА_3 є батьком матері позивач - ОСОБА_4 , відсутні й відомості про те чи фактично прийняла ОСОБА_4 спадщину після смерті батька.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.
На підставі наведених доказів, суд вважає, що позивач не довів, що вчинялися необхідні дії, що свідчать про фактичне прийняття спадщини, відсутні і правовстановлюючи документи на спадкове майно та відомості про його масу.
Беручи до уваги, обставини справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 та відсутність доказів того, що ОСОБА_3 приходиться ОСОБА_4 батьком, а позивачу дідом.
На підставі ст.549, 550 ЦК УРСР, ст. 1222, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Ісмайлова Анна Вікторівна до Олександрійської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду виготовлено 23.05.2024 року.
Суддя Н.М. Дубровська