Справа № 638/6074/24
Провадження № 2/638/3737/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

секретаря Кассіч Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача ОСОБА_3 .. Документи які підтверджують родинний зв`язок з померлим містяться в матеріалах спадкової справи в нотаріальній конторі. ОСОБА_3 є рідний братом мого батька ОСОБА_4 .. На час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, яким житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 .. Станом на 04.03.2024 зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 не має. Тобто спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить до спадкування за законом. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 не залишилось. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але 09 березня 2024 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи документів, що підтверджують факт прийняття спадщини заявником. Позивач вважає, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, у зв`язку х чим звернувся до суду з позовом.

04 червня 2024 року від представника ХМР надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з відсутністю доказів, що позивач намагався скористатись наданим правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В. від 08 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадженняу справі за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року клопотання про витребування доказів було задоволено.

У судовому засіданні позивач підтвердив доводи, наведені в позовній заяві, наполягав на задоволені позову.

Представник відповідача Харківської міської ради, в своєму відзиві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначену у позовній заяві адресу, при цьому повістки повернулись без вручення адресату з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся шляхом розміщенням оголошення на сайті суду про його виклик.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , який був батьком позивача та рідним братом ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 був сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 також був сином ОСОБА_5 що підтверджується посвідкою про народження № НОМЕР_5 , отже ОСОБА_3 є рідним дядьком ОСОБА_1 ..

Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаральних дій від 09 березня 2024 року за вихідним номером 326/02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з позовною заявою ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою, за якою постійно проживав спадкодавець ОСОБА_3 .. Таким чином, відомостей про те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого дядька матеріали справи не містять. У зв`язку з вищевикладеним, позивач у шестимісячний строк після смерті спадкодавця повинен був звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

При цьому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України, останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 було 20 червня 2022 року.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Визнаючи, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплинув 20 червня 2022 року, суд керується наступним:

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для припиняння спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 656/399/19 (провадження № 61-633св20)., від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20( провадження № 61-16005св21.

Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №607/13549/21, провадження №61-562св23, зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили вчасно здійснити таку дію.

В обґрунтування поважності причин пропуску на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що на початку війни не працювали нотаруси в місті Харкові, тому він звернувся за консультацією до юриста, який відповів, що свідоцтво про право на спадщину можна отримати після завершення воєнного стану. Отже має місце юридична необізнаність.

Таким чином, суд, оцінюючи відповідно до ст. 89 ЦПК України докази, надані позивачем ОСОБА_1 , приходить до висновку про те, що його доводи про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті його дядьки ОСОБА_3 є недостатніми та не можуть бути визнані судом як поважні.

Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог та поновлення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відсутні у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за його необґрунтованості.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1220, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 05 червня 2024 року.

Суддя: Т. В. ШТИХ