Справа № 626/1229/24
Провадження № 2/626/305/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

27.05.2024 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Гусара П.І.,

за участю секретаря Івашкіної Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №626/1229/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Філії Бурове Управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату до заробітної плати за суміщення посад/виконання обов`язків тимчасово відсутнього робітника, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків (термінів) їх виплати та відшкодування (компенсації) завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовною заявою до Філії Бурове Управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату до заробітної плати за суміщення посад/виконання обов`язків тимчасово відсутнього робітника, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків (термінів) їх виплати та відшкодування (компенсації) завданої моральної шкоди, в якому просить:

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому доплату до заробітної плати за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 за виконання обов`язків (суміщення посад) тимчасово відсутнього робітника - начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 у відповідності до п. 4.26. Колективного договору АТ «Укргазвидобування»;

-зобов`язати відповідача виплатити йому компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків (термінів) їх виплати;

-зобов`язати відповідача виплатити йому компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000 грн, завданої протиправними діями Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач заначив, що з 11.10.2021 року він перебував у трудових відносинах з філією Бурове Управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» на посаді головного фахівця відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами апарату управління БУ «Укрбургаз». Під час його перебування у трудових правовідносинах з БУ «Укрбургаз», а саме в період з 21.09.2023 по 30.09.2023 ним виконувалися обов`язки начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 (у зв`язку із перебуванням останнього у відпустці в період з 21.09.2023 по 30.09.2023). З метою належного виконання посадових обов`язків, дотримання законодавства про працю, тощо, 20.09.2023 в системі електронного документообігу «Мегаполіс» менеджером з контрольно-аналітичної діяльності БУ «Укрбургаз» ОСОБА_4 за внутрішнім №УБГ 38/785-С на ім`я директора БУ «Укрбургаз» була направлена службова записка щодо «призначення тимчасово виконуючим обов`язки». 20.09.2023 директором БУ «Укрбургаз» виконання зазначеної службової записки було «делеговано» ОСОБА_5 з резолюцією «Прошу Вас опрацювати до 21.09.2023». ОСОБА_5 20.09.2023 «делегував» її виконання ОСОБА_6 , яка зазначила, що «згідно п. 13 Наказу БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 внесено зміни до Посадової інструкції головного фахівця відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами апарату філії Бурове Управління «Укрбургаз». Зокрема п. 13 Наказу БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 передбачено «внeсти змiни до Пoсaдoвoї iнстpyкцiї гoлoвнoгo фaxiвця вiддiлy слyж6oвиx poзслiдyвань тa спiвпpацi з пpaвooxopoнними opгaнaми Фiлiї Бypoве yпpaвлiння ''Укpбypгaз'' AТ "Укpгaзвидoбyвaння", затвердженої B.o. директора БУ ''Укpбypгaз'' 07.05.2021 poкy, a сaмe: - poздiл «7 Bзaємoвiдносини за посадою» дoдaти пyнкт: «7.4 Гoлoвний фaxiвeць вiддiлy службoвих poзслiдyвaнь тa спiвпpaцi з правоохоронними органами, зa вiдсyтнoстi начальника вiддiлy службoвих poзслiдyвaнь тa спiвпpaцi з правоохоронними органами виконує його oбoв`язки тa нaбyвaє вiдпoвiдних пpaв тa несe вiдпoвiдaльність зa неналежне виконання покладених на нього обов`язків»; п. 43 Наказу БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 передбачено «в.о. начальника відділу з організації праці та заробітної плати БУ «Укрбургаз» Тридуб Т.В. організувати ознайомлення під розпис з даним наказом посадових осіб, зазначених в пункті 1-42 даного наказу». Він був ознайомлений під розпис з Наказом БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 лише 02.10.2023. Саме з 02.10.2023 позивач погодився із внесеними змінами до його посадової інструкції, наслідком яких є виконання обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» без відповідної додаткової оплати. Крім того, 29.09.2023 при погодженні Табелю обліку робочого часу за вересень ним було зауважено на необхідності оплати йому праці у відповідності до ст. 105 КЗпП України за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 з врахуванням фактичного виконання обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз». Фактичне виконання (суміщення) ним обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» в зазначений період підтверджується копією сторінки з системи електронного документообігу «Мегаполіс» щодо делегування ним виконання документів та їх безпосереднє підписання, копією підписання ним записки про звільнення від 25.09.2023 ОСОБА_7 , тощо. На підставі викладеного, вважає, що відповідачем протиправно всупереч положенням ст. 105 КЗпП України, не проведено нарахування та виплата належної заробітної плати за суміщення посад за період з 21.09.2023 по 30.09.2023, яка також передбачена п. 4.26. Колективного договору АТ «Укргазвидобування» (за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника до 100 відсотків тарифної ставки, місячного та посадового окладу, визначаються наявністю одержаної економії та з урахуванням вимог Політики винагороди). Крім вище зазначеного, просить суд зобов`язати відповідача виплатити йому компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків (термінів) їх виплати. Також, протиправні дії відповідача, які виразились у порушенні його прав, завдали йому моральної шкоди, яка полягає зокрема, у моральних стражданнях, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, приниженні його честі та гідності, а також ділової (професійної) репутації. Сума завданої моральної шкоди складає 10 000 грн.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 28.03.2024 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від представника відповідача Акціонерного товариства «Укргазвидобування» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 180-189 том. 1) в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, вказуючи на те, що у постанові №824/238/19-а Верховний Суд зазначив, що з урахуванням вимог ст. 105 КЗпП України обов`язкові умови, за якими відбувається суміщення: заява працівника, його згода виконувати обов`язки тимчасово відсутнього працівника, наказ керівника підприємства. Позивач не звертався до керівництва відповідача з заявою про покладання на нього обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Крім того оформлення доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника відбувається наказом Товариства або Філії, на підставі резолюції керівника функції з управління персоналом Товариства Філії до службової записки ініціатора, розрахунку розміру доплати та заяви або згоди працівника. У наказі вказується назва професії (посади), за яку встановлюється доплата, її розмір та строк дії. Працівник, якому встановлюється доплата повинен бути ознайомлений з наказом під особистий підпис. Тобто, обов`язковою умовою для встановлення та виплати доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника є: заява працівника та наказ керівника, у якому вказується розмір та строк дії доплати. Але матеріали справи не містять заяви позивача про встановлення доплати, наказу відповідача, який би визначив розмір доплати і строк її дії та надав позивачу можливість отримати доплату за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Крім того, встановлення розміру доплати та строку її дії є виключною дискрецією роботодавця, тому без видання відповідного наказу роботодавцем неможливо встановити доплату, її розмір та строк дії. Докази подані позивачем: копія листа СЕДО «Мегаполіс» щодо делегування та підписання документів; копія записки про звільнення від 25.09.2023 в якій позивач зробив позначку В.о. начальника відділу не свідчать та не підтверджують, що на позивача було покладено обов`язки начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування». Так само докази, на які посилається позивач, не підтверджують, що він звертався з заявою про встановлення доплати. А відповідач встановлював наказом розмір та строк дії такої доплати. Також вказує, що відповідно до посадової інструкції головного фахівця відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами позивач належить до професійної групи «Фахівців», а згідно пункту 3.8 Політики винагороди АТ «Укргазвидобування», доплата зокрема не встановлюється інженерно-технічним працівникам та іншим фахівцям та службовцям при тимчасовому заступництві, оскільки при цьому здійснюється тимчасове переведення. Тобто, відповідач за погодженням з профспілковою організацією визначив, що при тимчасовому сумісництві, виконанні обов`язків тимчасово відсутнього працівника доплата для фахівців не встановлюється, і це не є порушенням вимог ЗУ «Про оплату праці», КЗпП України. Також зазначає, що позивач не наводить жодного аргументу, не підтверджує ніякими доказами, тобто не доводить наявність завданої йому моральної шкоди. Також вказав на порушення строків визначених ст. 233 КЗпП України для звернення до суду з даним трудовим спором, який становить три місяці з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Тобто позивач при виплаті заробітної плати за другу половину місяця вересня вже 08.10.2023 року дізнався, що йому не нарахована та не виплачена доплата за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Від позивача по справі ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (а.с. 180-188, том 1) в якій зазначив, що ст. 16 КЗпП України передбачено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Отже, положення ст. 105 КЗпП України мають вищу юридичну силу, ніж Колективний договір та будь-які додатки до нього. Щодо доводів відповідача про відсутність його заяви для виконання роботи тимчасово відсутнього робітника, то зазначає, що з метою дотримання законодавства про працю, 20.09.2023 в системі електронного документообігу «Мегаполіс» менеджером з контрольно-аналітичної діяльності БУ «Укрбургаз» ОСОБА_4 (функціональний керівник Позивача) за внутрішнім №УБГ38/785-С на ім`я директора БУ «Укрбургаз» була направлена службова записка щодо «призначення тимчасово виконуючим обов`язки». Фактичне виконання ним обов`язків тимчасово відсутнього працівника у зазначений період є його згода на їх виконання. Відповідачем не було вжито необхідних заходів щодо належного оформлення виконання ним обов`язків тимчасово відсутнього працівника (видання Наказу, тощо). Саме на відповідача покладається обов`язок беззаперечного дотримання законодавства про працю та про оплати праці. Позивач позбавлений права та можливості контролю за прийняттям відповідачем законних управлінських рішень. Позивач не може вплинути на належне виконання відповідачем вимог законодавства, адже це є обов`язком відповідача, який був обізнаний про не ознайомлення його з Наказом БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 під час виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, про що також зазначено в позові. З огляду на викладене, не видання відповідачем необхідного наказу про доплату до його заробітної плати за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 за виконання обов`язків (суміщення посад) тимчасово відсутнього робітника - начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 у відповідності до п. 4.26. Колективного договору АТ «Укргазвидобування» є його протиправною бездіяльністю та не позбавляє обов`язку провести доплату, а його права на її отримання. Посилання відповідача до п. 3.8 Політики винагороди АТ «Укргазвидобування», згідно з яким, як зазначає відповідач «доплата зокрема не встановлюється інженерно-технічним працівникам та іншим фахівцям та службовцям при тимчасовому заступництві, оскільки при цьому здійснюється тимчасове переведення» безпідставне, оскільки він виконував обов`язки (суміщення посад) тимчасово відсутнього робітника без будь-якого тимчасового переведення. Щодо посилання відповідача на можливе порушення ним строків звернення до суду, передбачених Законом №2352 від 01.07.2022, вважає, що вони є безпідставними, оскільки саме 16.04.2024 при звільненні він дізнався про фактичне порушення відповідачем його права на зазначену доплату, адже на лист позивача щодо надання інформаційної довідки щодо нарахування/не нарахування доплати до його заробітної плати за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 за виконання обов`язків (суміщення посад) тимчасово відсутнього робітника - начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами відповідачем не було надано жодної відповіді. А також посилався на рішення Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 відповідно до якого, у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Від представника відповідача Акціонерного товариства «Укргазвидобування» надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача (а.с. 218-223, том 1) в якому просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, а також зазначили, що у відповіді на відзив, позивач вкотре посилається на докази, які на його думку підтверджують суміщення професій (посад), виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника у зв`язку з відпусткою начальника відділу, зокрема службову записку менеджера з контрольно-аналітичної діяльної діяльності; записка про звільнення від 25.09.2023 ОСОБА_7 . Відповідно до службової записки №УБГ 38/785-С від 20.09.2023 року «щодо призначення тимчасово виконуючим обов`язки» менеджер з контрольно-аналітичної діяльності Філії просив директора Філії призначити позивача тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами Філії. Наголошують в черговий раз, що виконання додаткових обов`язків оформлюється наказом підприємства. У різі позитивного вирішення питання відображеного в службовій записці №ГБГ 38/785-С від 20.09.2023, директором Філії БУ «Укрбургаз» був би підписаний відповідний наказ. Матеріали справи не містять доказу наказу Філії про покладання на позивача обов`язків начальника відділу. Наказ №1070 від 17.07.2023 року на який посилається позивач не підтверджує факт виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника відділу, оскільки даним наказом вносились зміни до посадової інструкції позивача, відповідно до яких, головний фахівець відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами, за відсутності начальника відділу виконує його обов`язки, набуває відповідних прав та несе відповідальність за неналежне виконання покладених на нього обов`язків. Внесення відповідних змін до посадової інструкції позивача і надано змогу в подальшому закріпити за головним фахівцем обов`язки начальника відділу, у разі його відсутності без оформлення відповідного наказу по Філії БУ «Укрбургаз». Позивач був ознайомлений з Наказом №1070 від 17.07.2023 «Про внесення змін до посадових інструкцій» тільки 02.10.2023, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 , а отже до цього часу підставою для виконання обов`язків начальника відділу для позивача є оформлений наказ. Записка про звільнення ОСОБА_7 від 25.09.2023 року, яка нібито підписана в.о. начальника ВСР та СПО ОСОБА_1 не є доказом виконання останнім обов`язків начальника відділу, не кажучи про те, що «В.о. начальника ВСР та СПО» написано від руки. Так само, позивач міг власноручно написати «директор Філії БУ «Укрбургаз», але це не означає та не підтверджує, що ним виконуються обов`язки директора. Тобто, матеріали справи не містять будь-яких доказів виконання позивачем обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами Філії БУ «Укрбургаз». Також вказує, що позивач неправомірно посилається на рішення КСУ від 15.10.2013 року у справах №8-рп/2013, №9-рп/2013 року у зв`язку із тим, що норма ч. 2 ст. 233 КЗпП України викладена ЗУ №2352-ІХ від 01.07.2022 в зовсім іншій редакції. Саме ВС у справі №240/3609/23 в постанові від 29.02.2024 року надав правову оцінку саме редакції ч. 2 ст. 233 КЗпП України після внесення відповідних змін Законом №2352-ІХ, що саме після 19.07.2022 року звернення до суду з трудовим спором у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Отже, вказані позивачем рішення КСУ не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Також позивач у відповіді на відзив зазначає, що саме 16.04.2024 року дізнався про порушення відповідачем його права на доплату за суміщення посад/виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, і в якості доказу надає розрахунковий документ, який був наданий йому при звільненні 16.04.2024, і який не містить доплати за суміщення за період з 21.09.2023 по 30.09.2013. Вказане позивачем не відповідає дійсності, так як даний позов датований 26.03.2024 року і станом на дату звернення до суду з даним позовом, позивач вже вказав, що йому за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 не виплачувалась відповідна доплата. При цьому, розрахунковий документ доданий позивачем до відповіді на відзив підтверджує всіх належних виплат за квітень 2024 року, а не за вересень 2023 року, а отже звертаючись до суду з даним позовом позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки заробітну плату за вересень 2023 року йому була виплачена 07.10.2023 року. Також вказує на те, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права.

Також від представника відповідача АТ «Укргазвидобування» - адвоката Балабанова Г.Л. 10.05.2024 року надійшли письмові пояснення (а.с. 14-15 том. 2) в яких зазначив, що в судовому засіданні 25.04.2024 року позивач стверджував, що виконував обов`язки тимчасово відсутнього працівника на підставі службової записки менеджера з контрольно-аналітичної діяльності Філії БУ «Укрбургаз», що підтверджується також відповідними доказами роздруківкою з системи електронного документообігу «Мегаполіс». У відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив відповідач з урахуванням усталеної практики Верховного Суду вказував, якими критеріями повинно керуватись підприємство при покладанні на працівника обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Крім того наводять приклад, як оформлюється покладання обов`язків тимчасово відсутнього працівника на Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування». Що стосується безпосередньо службової записки на яку посилається позивач №УБГ38/785-С від 20.09.2023 року на підтвердження своїх позовних вимог, згідно електронного документообігу «Мегаполіс», вказана службова записка опрацьована відповідальними підрозділами відповідача. В розділі «Резолюція», ОСОБА_4 (ініціатора службової записки) ОСОБА_3 (начальника відділу) повідомили про неможливість покладання обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами Філії БУ «Укрбургаз» на ОСОБА_1 . В свою чергу, ОСОБА_3 повідомив про це ОСОБА_1 , що підтверджується резолюцією «До відома» та врахування в роботі до 21.09.2023, головний виконавець Лантрат А.В.». В подальшому ОСОБА_1 ознайомився з резолюцією начальника ОСОБА_3 та прийняв це до відома, що підтверджується змістом резолюції «прийнято до відома». Отже наведене підтверджує те, що покладання функцій відсутнього працівника в Філії Бурове управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» в обов`язковому порядку оформлюється наказом по підприємству, а отже позивач знав, що на нього не покладались відповідні функції, але звернувся з даним позовом до суду.

Вищевказані письмові пояснення представника позивача щодо даного позову, які надійшли через канцелярію суду та через програму «Д-3» канцелярією суду прикріплені в електронному вигляді до даної справи, суд їх сприймає не як відзив на позовну заяву та заперечення, а як пояснення по суті позову.

Позиція сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав на його задоволенні наполягав з підстав викладених у заявах по суті справи, зокрема вказував, що наказ від 17.07.2023 року №1070 «Про внесення змін до посадових інструкцій» для нього почав діяти після ознайомлення з ним, а саме з 02.10.2024 року, а отже в період відпустки начальника відділу відповідач повинен був видати наказ про покладання на нього обов`язків начальника відділу та встановити відповідну доплату передбачену колективним договором, але відповідач не видав такий наказ, чим порушив його права передбачені трудовим законодавством. При цьому системою електронного документообігу «Мегаполіс» йому були делеговані повноваження начальника відділу, оскільки вона містила його прізвища рядом із прізвищем начальника відділу. Фактичне виконання (суміщення) ним обов`язків начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» в період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року підтверджується копією сторінки з системи електронного документообігу «Мегаполіс» щодо направлення йому на виконання в даній системі листування, та делегування ним документів та їх безпосереднє підписання в даній системі документообігу у кількості 12 документів. Тобто вже сама система документообігу «Мегаполіс» вказувала на те, що він виконує обов`язки начальника відділу у його відсутність. Вказані документи в системі електронного документообігу «Мегаполіс» він підписав як начальник відділу. Підтвердження виконання обов`язків начальника віділу в період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року також підтверджується запискою про звільнення від 25.09.2023 року ОСОБА_7 , яка також була ним підписана.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Укргазвидобування» - Балабанов Г.Л. позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в заявах по суті справи. А також вказав, що виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника допускається тільки за згодою працівника, тобто на підставі його заяви і на підставі наказу. Якщо у посадовій інструкції працівника передбачено виконання обов`язків іншого працівника на час його відсутності, то такі обов`язки належать до його трудової функції та виконуються без видання окремого наказу та без доплати. В період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року позивач не писав заяви про призначення його виконуючим обов`язків начальника відділу у зв`язку з його відпусткою, відповідач не виносив наказ про покладення на позивача обов`язків начальника відділу у зв`язку з його відпусткою, а отже відповідач не має підстав для нарахування доплати за виконання обов`язків/суміщення посад тимчасово відсутнього працівника. Крім того тільки на підставі наказу може бути встановлена доплата за суміщення посад за колективний договором, розмір якої становить від 100 відсотків тарифної ставки та визначається в наказі. Тобто тільки на підставі відповідного наказу керівника відповідача позивач мав виконувати обов`язки начальника відділу в період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року, і відповідно до трудового законодавства система електронного документообігу «Мегаполіс» не могла йому автоматично делегувати таких повноважень. В матеріалах справи відсутні відповідні докази, що відповідач виконував обов`язки начальника відділу. Зокрема записка про звільнення від 25.09.2023 року ОСОБА_7 не може бути доказом виконання позивачем обов`язків начальника відділу, так як в ній вручну дописано прізвище позивача. Також позивач не надав відповідних доказів, що документи в програмі «Мегаполіс» були йому делеговані на виконання як начальнику відділу, а не як головному фахівцю. Також відсутні докази, що позивач в системі електронного документообігу «Мегаполіс» підписав документи електронним підписом саме як начальник відділу, а не як спеціаліст. Наголошував не однократно на тому, що відповідно до трудового законодавства та практики Верховного Суду підставою для виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, суміщення посад є заява працівника і наказ керівника, а не доступ у відповідній програмі.

Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються місцевими загальними судами.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виник трудовий спір, зокрема щодо нарахування та виплату на підставі ст. 105 КЗпП України доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено, що з 11.10.2021 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з філією Бурове Управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» на посаді головного фахівця відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами апарату управління БУ «Укрбургаз», 16.04.2024 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі наказу від 16.04.2024 року №373-к.

Позивач посилається, що під час перебування його у трудових правовідносинах з БУ «Укрбургаз» в період з 21.09.2023 по 30.09.2023 ним головним фахівцем відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» виконувались обов`язки начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 в період його відсутності.

БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» з метою оперативного вирішення організаційно-виробничих завдань, покладених на філію Філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укразвидобування» та підвищення персональної відповідальності працівників за своєчасне та якісне виконання покладених на них завдань, посилення мотивів до праці, на виконання листа Директора з персоналом АТ «Укргазвидобування» № 4313 від 12.07.2023 року, відповідно до абзацу 7 пункту 6 Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 29.12.2004 №3336, за згодою працівників, видано наказ «Про внесення змін до посадових інструкцій» від 17.07.2023 №1070.

Пунктом 13 Наказу БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 передбачено «внeсти змiни до Пoсaдoвoї iнстpyкцiї гoлoвнoгo фaxiвця вiддiлy слyж6oвиx poзслiдyвань тa спiвпpацi з пpaвooxopoнними opгaнaми Фiлiї Бypoве yпpaвлiння ''Укpбypгaз'' AТ "Укpгaзвидoбyвaння", затвердженої B.o. директора БУ ''Укpбypгaз'' 07.05.2021 poкy, a сaмe: - poздiл «7 Bзaємoвiдносини за посадою» дoдaти пyнкт: «7.4 Гoлoвний фaxiвeць вiддiлy службoвих poзслiдyвaнь тa спiвпpaцi з правоохоронними органами, зa вiдсyтнoстi начальника вiддiлy службoвих poзслiдyвaнь тa спiвпpaцi з правоохоронними органами виконує його oбoв`язки тa нaбyвaє вiдпoвiдних пpaв тa несe вiдпoвiдaльність зa неналежне виконання покладених на нього обов`язків».

Пункт 43 Наказу БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070 передбачено «в.о. начальника відділу з організації праці та заробітної плати БУ «Укрбургаз» Тридуб Т.В. організувати ознайомлення під розпис з даним наказом посадових осіб, зазначених в пункті 1-42 даного наказу».

Позивач 02.10.2023 року був ознайомлений під розпис з Наказом БУ «Укрбургаз» від 17.07.2023 № 1070.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами.

Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Положеннями статті 105 КЗпП України передбачено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Отже, виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, якщо це не передбачено посадовою інструкцією працівника, допускається тільки за згодою працівника і на підставі наказу.

За виконання обов`язків працівнику провадиться доплата. Її розмір установлюється на умовах, передбачених колективним договором. Розмір доплати залежить від складності, характеру, обсягу виконуваних робіт, ступеня використання робочого часу, який визначає керівник підприємства в наказі про покладення на працівника обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Тобто працівник отримує заробітну плату у вигляді окладу (тарифної ставки) за посадою, яку обіймає, та доплату - за наказом про виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Аналогічне роз`яснення надано управлінням Міністерства праці та соціальної політики України, в листі від 19.04.2011 №126/06/186-11, про те, що виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника може бути покладено на іншого працівника без звільнення його від своїх основних обов`язків, у такому випадку обов`язки тимчасово відсутнього працівника виконуються без звільнення іншого працівника від своїх основних обов`язків, з причини відсутності працівника через хворобу або відпустку. При цьому стаття 105 КЗпП України передбачає доплату співробітнику, що замінює, за виконання поряд зі своєю основною роботою обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі №804/3583/17 зробив такі правові висновки: Суміщення професій/посад розцінюється як виконання працівником на тому ж підприємстві поряд із основною роботою, встановленою його трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою).

Суміщення професій (посад) має такі особливості: робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати.

Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.06.2019 у справі №608/1278/18 зазначено, шо при роботі за суміщенням професій (посад) окремий трудовий договір не укладається, лише видається наказ про допущення працівника до роботи за суміщенням, запис до трудової книжки не вноситься.

Суміщення професій (посад) має такі особливості: робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати.

Таким чином, уповноваження певного працівника на виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника оформлюється за його згодою відповідним наказом, у якому зазначається про покладання на певного працівника обов`язків тимчасово відсутнього працівника та розмір доплати, яка встановлюється такому працівнику.

Позивач посилається на те, що відповідач знав про те, що він не був ознайомлений з Наказом БУ «Укрбургаз» «Про внесення змін до посадової інструкції» від 17.07.2023 №1070, але не видав наказ про покладення на нього обов`язків (суміщення посад) тимчасово відсутнього працівника та у відповідності до п. 4.26 Колективного договору АТ «Укргазвидобування» не встановив відповідну доплату, але в період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року він виконував обов`язки начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 , у зв`язку з відпусткою останнього.

Вказує, що виконання ним обов`язків в період з 21.09.2023 року по 30.09.2023 року начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 підтверджується службовою запискою №УБГ38/765-С з системи електронного документообігу «Мегаполіс», та іншими документами з вказаної системи електронного документообігу, які були йому делеговані на виконання та ним опрацьовані та підписані через вказану систему у кількості 12 документів, що підтверджується копією листа з СЕДО «Мегаполіс» щодо делегування та підписання документів .

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами; 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показань свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частина перша та друга статті 100 ЦПК України передбачає, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Роздруківка електронної переписки не може вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа.

Надані стороною позивача роздруківки електронної переписки в системі електронного документообігу «Мегаполіс» та інші документи роздруковані з неї не можуть бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", не містить електронного підпису, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Також з вказаних роздруківок з системи електронного документообігу «Мегаполіс» не можливо встановити, що в у вказаній системі, позивачу направлялось на виконання листування, як начальнику відділу чи як головному фахівцю.

Крім того, Записку про звільнення від 25.09.2023 року ОСОБА_7 26.09.2023 року за переведенням до АТ «Укргазвидобування» (обхідний лист), суд також вважає неналежним доказом виконання ОСОБА_1 в період з 21.09.2024 року по 30.09.2024 року обов`язків начальника відділу, оскільки вона не підтверджує фактичне виконання обов`язків позивачем начальника відділу відповідно до посадових обов`язків.

Отже позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо виконання роботи за суміщенням посад.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідач не уповноважував позивача на виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_3 за період з 21.09.2023 по 30.09.2023 року, оскільки наказ (розпорядження) на підприємстві відповідача про покладання на позивача відповідних обов`язків не видавався.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено виконання ним обов`язків тимчасово відсутнього працівника - начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» в період з 21.09.2024 року по 30.09.2024 року, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, позов в частині цих вимог є необґрунтований.

Інші позовні вимоги як похідні від основної також задоволенню не підлягають.

Отже, судом не установлено порушення законних прав та інтересів позивача, які б підлягали захисту судом в обраний ними спосіб.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Представник відповідача ОСОБА_2 також просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачами строку позовної давності, який передбачений статтею 257 ЦК України.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону.

Оскільки, розглянувши позов ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші докази, надані сторонами по справі судом не аналізуються та не спростовуються, оскільки не впливають на висновки суду по вказаному спору.

Розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовляється, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Філії Бурове Управління «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату до заробітної плати за суміщення посад/виконання обов`язків тимчасово відсутнього робітника, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків (термінів) їх виплати та відшкодування (компенсації) завданої моральної шкоди відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківській апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.06.2024 року.

Суддя