ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6881/23
Провадження № 2/210/498/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 травня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Скотар Р.Є.,

секретаря судового засідання: Діденко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 грудня 2023 року надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12).

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року надано сторонам строк для примирення та зупинено провадження у справі (а.с.18).

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд (а.с.26).

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 03 червня 1994 року між ним та ОСОБА_3 був укладений шлюб, який зареєстровано актовим записом №260.

Спільних дітей у сторін немає. Наразі позивач та відповідач не проживають разом однією сім`єю, вже п`ятнадцять років проживають за різними адресами, що призвело до фактичного припинення відносин між ними. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Збереження шлюбу між сторонами на думку позивача буде суперечити їх інтересам, так як позивач не бажає продовжувати сімейні відносини.

Враховуючи викладене, просив суд розірвати шлюб, укладений 03 червня 1994 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №260.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні присутній не був, до початку судового розгляду надав заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. На розірванні шлюбу наполягав, оскільки примирення не можливе, в разі неявки відповідача, просив суд винести заочне рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 03 червня 1994 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис №260. Прізвище дружини після укладення шлюбу: « ОСОБА_4 » (а.с.5).

У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та її бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% (536,80 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету України, сплаченого за платіжною квитанцією № 0.0..1 від 13.12.2023.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 200, 206, 247, 354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 03 червня 1994 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №260 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок), сплачений ним відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.12.2023.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровському апеляційному суді через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 травня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

- відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Р. Є. Скотар