У х в а л а

22 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 752/7809/23

Провадження № 61-6501ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якого представляє адвокат Покотинський Максим Анатолійович (далі - адвокат),

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року

у справі за позовом позивача до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про скасування державної реєстрації права власності та

в с т а н о в и в :

1. 2 травня 2024 року адвокат в інтересах позивача сформував в системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 15287/0/220-24 від 2 травня 2024 року), у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позову.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

3.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

3.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

3.3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

3.4. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

3.5. 14 березня 2024 року апеляційний суд прийняв постанову. Відомостей про те, що того дня він оголосив лише вступну та резолютивну частини судового рішення у касаційній скарзі немає. День складення повного судового рішення в оскарженій постанові не зазначений. Адвокат в інтересах позивача касаційну скаргу сформував в системі «Електронний суд» 2 травня 2024 року. Тобто пропустив передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, який обчислюється з дня проголошення судового рішення (останнім днем такого строку було 15 квітня 2024 року, понеділок).

3.6. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

3.7. У касаційній скарзі адвокат вказав, що оскаржена постанова апеляційного суду надійшла на його електронну пошту 2 квітня 2024 року, тому вважає останнім днем на подання касаційної скарги 2 травня 2024 року. Проте за змістом частини другої статті 390 ЦПК України у разі невручення повного судового рішення у день його складення порядок обчислення строку на касаційне оскарження, визначений у частині першій цієї статті, не змінюється, а позивач має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

3.8. Заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження адвокат не подав. Належного обґрунтування поважності причин такого пропуску не навів. До касаційної скарги додав знімок екрана, згідно з яким 2 квітня 2024 року Київський апеляційний суд на електронну пошту, адреса якої не зазначена, надіслав чотири файли: «супровідний.pdf», «супровідний.pdf.р7s», «справа ВИП №2952 Виноградов О.В..pdf», «справа ВИП №2952 Виноградов О.В..pdf.р7s». З наданого знімка екрана та назв відповідних файлів неможливо встановити ні зміст електронного листа, ні те, що апеляційний суд надіслав ці файли на електронну адресу саме адвоката (адресат листа на знімку екрана відсутній), ні те, що серед них була копія постанови від 14 березня 2024 року у справі № 752/7809/23.

3.9. В Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржена постанова зареєстрована 26 березня 2024 року, а наступного дня забезпечений загальний доступ до неї. Адвокат не надав доказів того, що апеляційний суд не вручив йому копії оскарженої постанови в інший спосіб, ніж шляхом надсилання на електронну адресу (зокрема, у приміщенні суду в день її проголошення чи до 1 квітня 2024 року включно). Так само відсутні докази того, що позивач цю постанову не отримав раніше, ніж його адвокат. Відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає. Також відсутні відомості про те, що адвокат звертався до апеляційного суду за отриманням такої інформації, але не отримав її.

3.10. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

3.11. З огляду на вказане позивач має подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку.

(2) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

3.12. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Проте у касаційній скарзі адвокат такі підстави не конкретизував.

3.13. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

3.14. Адвокат у касаційній скарзі вказав, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

3.15. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Проте жодної з передбаченихпунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження адвокат не вказав. Тому має конкретизувати підстави касаційного оскарження та обґрунтувати їх.

(3) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

3.16. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

3.17. За змістом речення другого абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу після спливу строків, визначених у статті 390 ЦПК України, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

3.18. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).

3.19. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення позивачеві або адвокатові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її позивачеві або відмовить у відкритті касаційного провадження.

3.20. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків позивач повинен надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Покотинський Максим Анатолійович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - про скасування державної реєстрації права власності.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима