Номер справи 220/191/24
Номер провадження № 2/220/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Беспалова В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області, виконавчий комітет Міжгірської селищної ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради від 10.11.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється дитиною, позбавленою батьківського піклування. На даний момент дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Така поведінка відповідача, на її думку, свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. Сім`я позивачки матеріально забезпечена, мають усі можливості дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За результатами медичного обстеження вони здорові, спиртними напоями не зловживають, наркотичних речовин не вживають, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, позивачка до кримінальної відповідальності не притягувалася. Позивачка проживає в орендованому житлі зі всіма відповідними умовами для дитини. У дитини є окрема кімната, вона цікавиться успіхами хлопчика та постійно слідкує та піклується за ним. На підставі викладеного враховуючи, що відповідач ухиляється віл виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не намагається облаштувати належні умови для її повноцінного розвитку, не виявляє турботу, позивачка вважає, що є передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду від 01.02.2024 р. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.03.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Листом від 26.03.2024 року Служба у справах дітей Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області повідомила, що територія Старомлинівської сільської ради тимчасово окупована з березня 2022 року по теперішній час. Оскільки виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради не виконує свої функції в зв`язку з тим, що більшість членів виконкому перебуває на тимчасово окупованій території і немає кворуму, немає можливості надати та затвердити висновок. Також повідомлено, що позивач ОСОБА_1 згідно рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Закарпатської області № 224 від 06.12.2023 року є опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту обстеження умов проживання від 10.11.2023 року, складеним службою у справах дітей Міжгірської селищної ради Закарпатської області, створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку дитини.

Ухвалою від 05.04.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчий комітет Міжгірської селищної ради Закарпатської області та зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Замінено третю особу Службу у справах дітей Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області на належний орган опіки та піклування - виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач, її представник не з`явились. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явилась. Повідомлялась про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. На електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, де також зазначено, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить позбавити її батьківських прав. Зазначила про відсутність бажання виховувати сина та виконувати свій батьківський обов`язок.

Представник органу опіки та піклування виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Орган опіки та піклування виконавчий комітет Міжгірської селищної ради Закарпатської області причини неявки не повідомив.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями ст.. 23 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 10.11.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, як дитині яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)/тимчасово окупованій території.

Рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 06.12.2023 року встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Міжгірського ліцею № 1 від 29.09.2023 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 3-В класі Міжгірського ліцею №1 Міжгірської селищної ради.

Згідно характеристики Міжгірського ліцею № 1 від 12.12.2023 р. навчанням і вихованням ОСОБА_4 займається опікун ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 . Учень систематично відвідує школу. Сім`я проживає в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та її чоловік, ОСОБА_5 , цікавляться успіхами хлопця, постійно слідкують та виконанням домашніх завдань, піклуються про здоров`я дитини ОСОБА_3 завжди охайний, приходить до школи в чистому одязі, маг все необхідне шкільне приладдя.

Згідно висновку про стан здоров`я дитини ОСОБА_4 є здоровим.

Згідно акту обстеження умов проживання від 10.11.2023 р., складеного з метою підготовки висновку про призначення опіки над ОСОБА_3 , для повноцінного розвитку дитини створені всі необхідні умови. У сім`ї опікунів є двоє власних дітей ІНФОРМАЦІЯ_2. та ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч. ч. 2 і 3 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст.180 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За абз. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (п. 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Згідно з п. 2 ч. 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до абзацу 6 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено: якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

У цій справі позов пред`явлено з підстав п. 2 ч. 1 ст.164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як зазначено вище, територія Старомлинівської сільської ради тимчасово окупована з березня 2022 року по теперішній час. Оскільки виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради не виконує свої функції в зв`язку з тим, що більшість членів виконкому перебуває на тимчасово окупованій території і немає кворуму, немає можливості надати та затвердити висновок.

Згідно висновку Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради № 235 від 31.05.2024 року, позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1., є доцільним. З даного висновку вбачається, що на території Міжгірської ТГ Закарпатської області з вересня 2023 року проживає дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з рідною тіткою ОСОБА_1 та її сім`єю (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ). ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради від 10.11.2023 року № 205 дитині ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування згідно п. 3.22, 24, 79.1 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, та на підставі: клопотання служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 03.11.2023 року № 01-02/187; клопотання Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 06.11.2023 року № 437-02; наказу служби у справах дітей Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області «Про постановления на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування» від 06.11.2023 року № 23-ос. 06.12.2023 року ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради від 06.12.2023 року № 224 призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мама дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 жодним чином не цікавиться сином, не піклується про нього, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно виливає на його фізичний розвиток як складову виховання; зовсім не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, то в сукупності шкодить дитячим інтересам.

Проте суд не може погодитись з даним висновком, оскільки з нього не вбачається, на підставі яких даних служба дійшла висновку про те, що відповідач не приймає участі у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, не перевірено, чи наявна у відповідача можливість в умовах воєнного стану приймати участь у вихованні сина та спілкуванні з ним, перебуваючи на тимчасово окупованій території.

Суд також звертає увагу на те, що малолітній ОСОБА_3 проживає на території Міжгірської селищної ради з вересня 2023 року, на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування», його поставлено 06.11.2023 року, з позовними вимогами позивач звернулась 31.01.2024 року, що є досить незначним періодом для висновку про те, що відповідач ухиляється від виховання сина і це не є тимчасових заходом, обумовленим проведенням військових дій на території України.

Постановою КМУ № 447 від 15.04.2022 року внесено зміни до порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, та доповнено Порядок пунктом 792, яким визначено, що під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану статус дитини, позбавленої батьківського піклування надається, зокрема, дітям, батьки яких не виконують своїх обов`язків з виховання та утримання дитини з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на території, де ведуться або велися активні бойові дії, чи на окупованій території, що підтверджується актом, складеним службою у справах дітей за формою згідно з додатком 11.

Як зазначено вище, рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 10.11.2023 року неповнолітньому ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, як дитині яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)/тимчасово окупованій території.

Суд зауважує, що відповідач проживає на тимчасово окупованій території, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати причини, з яких вона не виконує свої батьківські обов`язки. Суд також не вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина за даних обставин забезпечить найкращі інтереси дитини або захистить його права.

Крім того, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Саме такий висновок зроблено у відповідних постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц.

Враховуючи той факт, що позивачем всупереч вимог ст.. 81 ЦПК України не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Висновок Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затверджений рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради № 235 від 31.05.2024 року, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

З огляду на встановлене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області, виконавчий комітет Міжгірської селищної ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина