Справа № 473/649/24
УХВАЛА

іменем України

"27" травня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., представниці позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 02 лютого 2020 року ТОВ «Інфінанс» уклало з відповідачкою договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №.

Відповідно до договору ТОВ «Інфінанс» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_2 кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним розміром у 20 000 грн зі строком дії договору протягом 36 місяців (з можливістю продовження цього строку) та строком користування кожним окремим траншем, який визначається сторонами окремо, однак не може перевищувати 30 календарних днів, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,75 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом (у тому числі у разі понадстрокового користування кредитом (траншем)).

14 липня 2021 року ТОВ «Інфінанс» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №14-07/21, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_2 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 02 лютого 2020 року.

10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_2 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № від 02 лютого 2020 року.

Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 36 121,75 грн, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 3 000 грн;

- заборгованість за процентами 33 121,75 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

08 лютого 2024 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У цій же ухвалі суд встановив відповідачці п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

09 лютого 2024 року відповідачка ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками.

04 квітня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Коллект Центр» про визнання договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02 лютого 2020 року № частково недійсним в частині п. 1.6, п. 1.10, п.п. 1.10.1, п.п. 1.10.2, п. 1.14, п. 3.5, п. 3.6 договору з тих підстав, що вказані умови є несправедливими та суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», та просив прийняти його до розгляду з первісним позовом.

18 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 надіслав на адресу суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні зустрічного позову у зв`язку з його безпідставністю.

22 квітня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_3 надіслав на адресу суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Своєю ухвалою від 25 квітня 2024 року суд повернув зустрічну позовну заяву особі, яка її подала, та роз`яснив позивачці право на звернення з таким позовом в загальному порядку. Одночасно цією ухвалою суд повернув відзив та відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

20 травня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_3 повторно надіслав на адресу суду зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «Коллект Центр» про визнання договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02 лютого 2020 року № частково недійсним в частині п. 1.6, п. 1.10, п.п. 1.10.1, п.п. 1.10.2, п. 1.14, п. 3.5, п. 3.6 договору з тих підстав, що вказані умови є несправедливими та суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», та просив прийняти його до розгляду з первісним позовом.

Також надіслав суду клопотання про поновлення строку для подачі зустрічного позову. Пропущення вказаного строку представник відповідачки мотивував тим, що ОСОБА_2 вчасно не надала йому копію позову з додатками для складання зустрічного позову, в той час як лише 13 березня 2024 року представник отримав доступ до електронної справи, що було обумовлено технічними складнощами у використанні платформи «Електронний суд». Також труднощі у подачі зустрічного позову обґрунтовував введенням в Україні воєнного стану.

27 травня 2024 року представниця позивача ОСОБА_1 надіслала на адресу суду відповідь на відзив на позовну заяву та заперечення на заяву про поновлення строку для подачі зустрічного позову.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 клопотали про поновлення строку для подачі зустрічного позову, прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

Представниця позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечувала, вказуючи на відсутність поважних причин для поновлення строку на подачу зустрічного позову, а тому просила відмовити в задоволенні цього клопотання та повернути зустрічний позов особі, яка його подала.

Заслухавши думку представниці позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч. 3 ст. 194 ЦПК України).

Первісний та зустрічний позови дійсно взаємопов`язані, оскільки виникають з одних правовідносин, задоволення зустрічного позову може виключити частково задоволення первісного позову.

Проте зустрічний позов подано зі значним порушенням строку для подання відзиву, встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі та положеннями ч. 1 ст. 278 ЦПК України.

Загальні наслідки пропущення та правила поновлення процесуальних строків встановлені главою 6 розділу І ЦПК України.

Зокрема, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч.ч. 1, 3, 4, 6 ст. 127 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зазначено, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте матеріали справи не містять доказів, що свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, незалежних від волі сторони відповідачки обставин, що перешкоджали вчасній подачі зустрічного позову. Пропущення вказаного строку у зв`язку з невчасним наданням відповідачкою своєму представнику копії позову з додатками для складання зустрічного позову (який остання отримала ще 09 лютого 2024 року), наявність у представника складнощів у користуванні платформою «Електронний суд» (за можливості оформлення та направлення зустрічного позову в інший спосіб), а також саме по собі введення в Україні воєнного стану (без конкретизації, які події внаслідок воєнного стану були перешкодами у вчиненні відповідної процесуальної дії) до таких обставин не належать.

Водночас суд повторює, що своєю ухвалою від 25 квітня 2024 року суд вже вирішив питання щодо прийняття зустрічного позову до розгляду з первісною позовною заявою. Цією ухвалою суд повернув зустрічну позовну заяву особі, яка її подала, та роз`яснив відповідачці право на звернення з таким позовом в загальному порядку.

За встановленого, у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу зустрічного позову слід відмовити, а зустрічну позовну заяву повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 127, 193, 194, 278, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про визнання частково недійсним договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02 лютого 2020 року №.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про визнання частково недійсним договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02 лютого 2020 року № - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.В.Вуїв