У х в а л а

30 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 760/23802/19

Провадження № 61-528ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційними скаргами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича (далі - скаржник) на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , скаржника (далі - відповідачі) про визнання незаконними дій, визнання протиправним і скасування рішення, витребування майна та

в с т а н о в и в:

1. У серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати незаконними дії скаржника з проведення 22 червня 2017 року державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 97,00 кв. м і житловою площею 63,90 кв. м (далі - квартира);

- визнати протиправним і скасувати рішення скаржника від 23 червня 2017 року (індексний № 35845263), згідно з яким 22 червня 2017 року він вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21084358 про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 13 квітня 2007 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 27 квітня 2017 року;

- витребувати квартиру у ОСОБА_3 та передати її у власність позивачки.

2. 7 лютого 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

3. 24 листопада 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про задоволення позову:

- визнав незаконними дії скаржника з проведення 22 червня 2017 року державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 ;

- визнав протиправним і скасував рішення скаржника від 23 червня 2017 року (індексний № 35845263), згідно з яким 22 червня 2017 року він вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21084358 про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки від 13 квітня 2007 року та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 27 квітня 2017 року;

- витребував квартиру у ОСОБА_3 та передав у власність позивачки.

4. 9 січня 2024 року позивачка подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Обґрунтувала тим, що апеляційний суд не вирішив питання про стягнення судового збору з відповідачів.

5. 13 лютого 2024 року Київський апеляційний суд прийняв додаткову постанову, згідно з якою стягнув із відповідачів і скаржника на користь позивачки по 9 284,83 грн судового збору з кожного.

6. 4 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2023 року, витребував із суду першої інстанції справу № 760/23802/19 та відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання оскарженої постанови.

7. 12 березня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року в частині стягнення з нього на користь позивачки 9 284,83 грн судового збору й ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивачки. 19 березня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» ще одну касаційну скаргу на це саме судове рішення (вх. № 9610/0/220-24 від 20 березня 2024 року). Обґрунтував скарги так:

- апеляційний суд стягнув зі скаржника на користь позивачки судовий збір як із відповідача за позовною вимогою про визнання незаконною та скасування державної реєстрації рішення від 23 червня 2017 року (індексний номер 35845263). Обираючи та застосовуючи норми права до спірних правовідносин цей суд не врахував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду:

від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 5 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22) (визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи; звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові);

від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), від 9 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20) (належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача);

від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 4 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 (провадження № 12-150гс19) (державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи; належним ним є та особа, щодо якої здійснили ці дії (записи));

від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) (застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача);

від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19), від 1 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16 (провадження № 12-303гс18), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17 (провадження № 12-104гс19), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18), від 9 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) (позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна; тому у задоволенні першої слід відмовити; задоволення вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить вимозі закону пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (про те, що право власності підлягає державній реєстрації), бо виконання судового рішення призведе до прогалини у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у частині належності права власності на спірне майно; замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слід внести належний запис про державну реєстрацію права власності позивача на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову);

- заявлена позивачкою вимога про визнання протиправним і скасування рішення скаржника суперечить її вимозі про витребування у ОСОБА_3 квартири; обраний позивачкою спосіб захисту, який полягає у визнанні незаконною та скасуванні державної реєстрації рішення скаржника від 23 червня 2017 року, є неналежним і неефективним. Це є самостійною підставою для відмови у задоволенні цієї частини позову.

8. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

9. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційні скарги подані у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 19 лютого 2024 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційних скаргах є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича про визнання незаконними дій, визнання протиправним і скасування рішення, витребування майна.

2. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков