"20" травня 2024 р. Справа № 363/6154/23
У Х В А Л А

20 травня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючої суддіШубочкіноїТ.В.,

за участю секретаря Воронюк А.І.,

прокурора Кривошеї С.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Вишгород клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовом Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, третя особа: Державне підприємство «Ліси України»,-

В С Т А Н О В И В:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, третя особа: Державне підприємство «Ліси України».

Ухвалою від 06.11.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 20.03.2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд по суті.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Бабенко С.С. просив закрити провадження у цивільній справі. Свою позицію мотивував тим, що 3 грудня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі №363/4809/17 за позовом Першого заступника прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру У Київській області, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_8 про визнання недійсним наказу, розпорядження та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, рішення набрало законної сили. Представник відповідача зазначає, що прокуратура просила усунути перешкоди у здійсненні позивачем користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом їх повернення на користь держави в особі позивача. Таким чином, прокуратура раніше зверталась до суду з аналогічним позовом, а тому існують достатні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Прокурор Кривошея С.В. заперечував проти клопотання та зазначив, що справи не тотожні ні по способу захисту ні по предмету позову.

Вислухавши позицію учасників, суд з врахуванням вимоги ч. 2 ст. 258 ЦПК України щодо виду судового рішення, яким вирішується дане процесуальне питання, прийшов до наступного висновку.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені статтею 255 ЦПК України і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, у тому числі і у зв`язку з волевиявленням сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як встановлено судом, що 3 грудня 2019 року Вишгородським районним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №363/4809/17 за позовом Першого заступника прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_8 про визнання недійсним наказу, розпорядження та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги були обґрунтовувані тим, що земельна ділянка площею 1,0439 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :25:003:0003, яка згідно з оспорюваним наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.12.2013 року №КИ/:25:003/00010220 була передана у власність ОСОБА_8 , належала до земель лісогосподарського призначення та перебувала у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року та матеріалів лісовпорядкування 2003 та 2014 років. Оскільки вилучення земельної ділянки у встановленому законом порядку не погоджувалося, згоди на вилучення постійний землекористувач не надавав, порушено порядок зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення.

Вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено, рішення набрало законної сили.

Позов, який розглядається нині, пред`явлений в інтересах Київської обласної державної адміністрації, тобто сторони у даному спорі і у справі №363/4809/17 не є тотожними.

Предметом позову у справі №363/4809/17 є вимоги про визнання наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.12.2013 року №КИ/:25:003/00010220 недійсним. Крім того, позивач просив визнати недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2014 №70, яким були змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки та витребувати на користь держави в особі Кабінету міністрів України з незаконного володіння відповідачів земельні ділянки, які утворилися внаслідок поділу зазначеної вище земельної ділянки, в той час як предмет позову у данній справі в частині позовним вимог є усунення перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які розташовані на території Вишгородського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255, 258, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовом Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, третя особа: Державне підприємство «Ліси України» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 22.05.2024 року.

Суддя Т.В. Шубочкіна