Справа №759/9647/23 Головуючий в суді І інстанції Журибеда О.М.
Провадження № 22-ц/824/6828/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Рагушіної І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовував тим, що у нього відкритий картковий рахунок «Монобанк» у банку АТ «Універсал Банк».

На офіційному сайті банку є договір щодо умов приєднання, згідно якого мовою дистанційного обслуговування за замовчуванням є українська мова. На прохання клієнта його дистанційне обслуговування також може здійснюватися російською мовою (прийнятна для сторін мова); Клієнт обираючи в мобільному застосунку мову інтерфейсу, якщо можливість обрання мови інтерфейсу передбачена в мобільному застосунку, висловлює своє прохання до банку здійснювати обслуговування відповідною мовою в усіх каналах дистанційного обслуговування. Однак якщо клієнт в комунікації з банком розпочинає спілкування прийнятною для сторін мовою, в тому числі, якщо вона відрізняється від мову інтерфейсу мобільного застосунку, це є висловлення прохання клієнта до банку здійснювати дистанційне обслуговування відповідною мовою. За окремим погодженням сторін дистанційне обслуговування по телефону і у месенджерах може здійснюватись англійською мовою.

Зазначав, що у нього встановлений застосунок Монобанк на мобільний телефон, інтерфейс якого був завжди на російській мові, але у травні 2023 року він побачив, що інтерфейс тепер українською мовою.

Він звернувся до служби підтримки Монобанку, на що йому повідомили, що жодної іншої, окрім української мови, не буде, тому, він вважає, що такі дії відповідача порушують Конституцію України та Закон України «Про захист прав споживачів».

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати дії АТ «Універсал Банк» стосовно ненадання російської мови інтерфейсу мобільного застосунку «Монобанк» неправомірними; зобов`язати АТ «Універсал Банк» повернути російську мову інтерфейсу мобільного застосунку «Монобанк»; стягнути з АТ «Універсал Банк» моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Від відповідача надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачається його заперечення проти доводів апеляційної скарги та незгода з її доводами, а тому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з 17.09.2022 року у АТ «Універсал Банк» перестала існувати технічна можливість відображення російської мови як мови інтерфейсу в мобільному застосунку «Монобанк», а отже у всіх клієнтів АТ «Універсал Банк» з 17.09.2022 року після оновлення застосунку «Монобак» мовою дистанційного обслуговування - інтерфейсу в мобільному застосунку «Монобанк» за замовчування залишилась виключно державна мова - українська мова.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2019 року ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» було укладено заяву анкету до договору банківських послуг.

Відповідно до вступної частини Анкети-заяви клієнт просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім?я та встановили кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п.2 Анкети-заяви клієнт погодився, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладення якого Клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Відповідно до п.3 Анкети-заяви клієнт підтверджує, що він ознайомлений із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, клієнт беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Пунктом 2.4. глави 2 Розділу І Умов і правил передбачено, що, своїм підписом на Анкеті-Заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору він ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Відповідно до п. 5.1. Глави 1. Розділу 1 Умов і правил: До каналів Дистанційного обслуговування відносяться: контактний центр Банку, який здійснює обслуговування по телефону і месенджерах; мобільний застосунок і інші канали обслуговування в Інтернет; інформування через SMS, e-mail або месенджери; інформування через Автовідповідач (IVR дзвінок).

Відповідно до п. 5.10. Глави 1. Розділу І Умов і правил мовою дистанційного обслуговування за замовчуванням є українська мова. На прохання Клієнта його дистанційне обслуговування також може здійснюватися російською мовою (прийнятна для Сторін мова). Клієнт, обираючи в Мобільному застосунку мову інтерфейсу, якшо можливість обрання мови інтерфейсу передбачена в Мобільному застосунку, висловлює своє прохання до Банку здійснювати обслуговування відповідною мовою в усіх каналах Дистанційного обслуговування. Однак якщо клієнт в комунікації з Банком розпочинає спілкування прийнятною для Сторін мовою, в тому числі, якщо вона відрізняється від мови інтерфейсу Мобільного застосунку, це є висловленням прохання Клієнта до Банку здійснювати дистанційне обслуговування відповідною мовою. За окремим погодженням Сторін Дистанційне обслуговування по телефону і месенджерах може здійснюватися англійською мовою.

Як зазначає позивач, мова інтерфейсу мобільного застосунку монобанку змінилась з російської на українську, в підтвердження вказаних доводів надає витяг з переписки з оператором мобільного застосунку «Монобанк»

Відповідно до ч .1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Відповідно до п.4) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, ї кількість, якість, асортимент, й виробника (виконавця, продавця) відновідно до Закону України "Про забезпечення функціонувания української мови як державної".

Відповідно до п.4 прим. 1) ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбания, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Відповідно до статті 10 Конституції України Державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України. Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» Єдиного державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» цей Закон регулює функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» порядок застосування кримськотатарської мови та інших мов корінних народів, національних меншин України у відповідних сферах суспільного життя визначаться законом щодо порядку реалізації прав корінних народів, національних меншин України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» підприємства, установи та організації всіх форм власності, фізичні особи - підприємці, інші суб?єкти господарювання, що обслуговують споживачів (крім випадків, встановлених частиною третьою цієї статті), здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги), у тому числі через інтерпет-магазини та інтернет-каталоги, державною мовою. Інформація державною мовою може дублюватися іншими мовами.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» на прохання клієнта його персональне обслуговування може здійснюватися також іншою мовою, прийнятною для сторін.

Відповідно до ч.2. ст. 30 Закону України «Про платіжні послуги» інформація та умови договору про надання платіжних послуг надаються надавачем платіжних послуг у спосіб, що забезпечує вільний доступ користувача до такої інформації, у належному вигляді, викладені українською мовою. Крім української мови, надавач платіжних послуг за наявності технічної можливості може додатково надати користувачу таку інформацію іншою мовою на вибір користувача. Інформація та умови договору про надання платіжних послуг можуть надаватися шляхом ознайомлення користувача з проєктом договору в електронному або паперовому вигляді (без стягнення додаткової плати) або шляхом надання користувачу доступу до публічного (мережевого) ресурсу, на якому розміщений проєкт договору.

AT «Універсал Банк» у відповідності до вищевказаних норм права надає банківські послуги та здійснює обслуговування клієнтів, в тому числі й дистанційне та надає інформацію про послуги, у тому числі через інтернет-сайт та мобільний застосунок державною мовою.

Умовами Договору про надання банківських послуг передбачена можливість здійснення дистанційного обслуговування клієнтів російською мовою (прийнятна для Сторін мова).

Проте, підпунктом 5.10.3. пункту 5.10. глави 1. Розділу 1 Умов і правил, клієнт, обираючи в мобільному застосунку мову інтерфейсу, якщо можливість обрання мови інтерфейсу передбачена в мобільному застосунку, висловлює своє прохання до банку здійсювати обслуговуваання відповідною мовою в усіх каналах дистанційного обслуговування.

Таким чином, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки 17.09.2022 року у АТ «Універсал Банк» перестала існувати технічна можливість відображення російської мови як мови інтерфейсу в мобільному застосунку «Монобанк», а отже у всіх клієнтів АТ «Універсал Банк» з 17.09.2022 року після оновлення застосунку «Монобак» мовою дистанційного обслуговування - інтерфейсу в мобільному застосунку «Монобанк» за замовчування залишилась виключно державна мова - українська мова.

Доводи апеляційної скарги вищевказаного не спростовують, збігаються з доводами позивача в суді першої інстанції, належна оцінка яким була надана місцевим судом, з якою погоджується колегія суддів, а тому вказані доводи відхиляються колегією суддів як такі, що не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: