Дата документу 21.05.2024 Справа № 336/951/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/951/24
Провадження №22-з/807/71/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Онищенка Е.А.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2024 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ», стягувач: ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Гостіщева Тетяна Миколаївна, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2024 року, у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ», в інтересах якого діє представник Фофанов Ярослав Леонідович, стягувач: ОСОБА_1 , представник стягувача: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються Головний державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) Гостіщева Тетяна Миколаївна, на дії Головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) Гостіщевої Тетяни Миколаївни, - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2024 року у цій справі залишено без змін.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

В заяві зазначено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правничу допомогу, у зв`язку чим, ним було укладено договір з адвокатом Вишняковим Д.О. Витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанціїсклали 7000,00 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, за текстом відзиву на апеляційну скаргу поданим засобами поштового зв`язку 15 березня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича зазначав про орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000,00 грн.

Після прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі від 09 квітня 2024 року, 15 квітня 2024 року подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження повноважень адвоката Вишнякова Д.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , було надано посвідчення адвоката 00111154 від 29.06.2016р.; ордер на надання правової допомоги серія АР №1167831, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 11.12.2022 року, а також на підтвердження понесених судових витрат було надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 11.12.2022 року; акт прийому-передачі виконаних робіт від 09 квітня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 11.12.2022 року на суму 7000,00 грн., яким зафіксовано надання правничої допомоги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні.

У клопотанні про зменшення розміру правничої допомоги від 17 квітня 2024 року представник ПАТ «Мотор Січ» Фофанов Я.Л. зазначав про безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу заявлену ОСОБА_1 у зв`язку із недоведеністю розміру таких витрат, клопотав про зменшення таких витрат.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності прийняття додаткової постанови у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи, що відзив на апеляційну скаргу є в більшій мірі аналогічним відзиву наданому під час розгляду справи в суді першої інстанції, що не могло не вплинути на час витрачений для його складання, зважуючи на участь адвоката Вишнякова Д.О. в судовому засіданні 09 квітня 2023 року, яке тривало 11 хвилин, а також наявність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з боку ПАТ «Мотор Січ», колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384, 452 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2024 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ», стягувач: ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Гостіщева Тетяна Миколаївна задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 23 травня 2024 року.

Головуючий С. В. Кухар
судді: О. В. Крилова
Е.А. Онищенко