Справа № 404/3050/24
Номер провадження 2/404/831/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому клопотання представника відповідача про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ТОВ «СК «АРКС Лайф» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070), третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «СК «АРКС Лайф», третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що зазначені позови розглядаються за місцем спричинення шкоди, оскільки рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування приймалось за місцем знаходження відповідача, просить передати справу за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

У судовому засіданні позивач вимоги клопотання не визнала та заперечувала проти передачі справи за підсудністю.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України передбачені випадки підсудності справ за вибором позивача.

Так, частиною 5 цієї статті передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Страховою компанією «АРКС Лайф» було укладено електронний Договір страхування життя на випадок хвороби (акцепт) №КРВLНІ-22688МХ, (оферти) №РВ0009.

Страховим агентом за цим Договором є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі Договору доручення на виконання страхових агентських послуг №АL-35 від 01.12.2017 року.

Згідно вищевказаного договору страхування, застрахованою особою є донька позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до пункту 7, Договір діє 12 місяців з 09.07.2022 до 08.07.2023 року включно. Договір був пролонгований ще на 12 місяців, на час страхового випадку, він був дійсний і до цього часу не розірваний.

Пунктом 8 Договору страхова сума (загальна) - 50 000 грн.

Щомісячний регулярний платіж у розмірі 50 грн., був вчасно сплачений на рахунок Страховика.

12.02.2024 року стався страховий випадок, позивач зателефонувала за номером 3700, та відповідно до Договору зафіксувала страховий випадок, повідомивши, що на рентгенограмі правого колінного суглоба в 2-х проекціях та правого стегна: пухлино подібне новоутворення по медіальній поверхні дистального метафазу правої стегнової кістки, розмірами 11,0смх2,0см. Відповідачеві були направлені первинні документи. Згідно Висновку консультанта ортопеда-травматолога від 12.02.2024 року, Застрахованій особі було встановлено діагноз фіброзна дисплазія медіальної поверхні нижньої третини правої стегнової кістки. 14.02.2024 року доньку позивача було прооперовано. 26.02.2024 року ОСОБА_2 була виписана з лікарні, згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 1671. 08.03.2024 року позивач отримала результат обстеження біоматеріалу з ПГЛ КНП «ОКДЛ КОР» і повторно звернулась за номером 3700 і зафіксувала страховий випадок. Відповідач у свою чергу повідомив, що за результатами лабораторного аналізу лікарем-патологоанатомом було встановлено патологогістологічний висновок (діагноз): фіброзна дисплазія, а не новоутворення, на яку умови Договору не поширюються, підстави для перегляду прийнятого рішення відсутні. Листом від 11.03.2024 року Страховиком було повідомлено Позивача про прийняте рішення.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застраховані або іншій третій особі.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

А відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та з урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

На підставі викладеного, можна зробити висновок що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України "Про страхування" та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України "Про захист прав споживачів" - загальними.

Подібні висновки зроблені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.04.2015 у справі № 212/1101/18.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-126цс14.

Таким чином, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг, тому на спірні правовідносини сторін поширює свою дію Закон України «Про захист прав споживачів».

У статті 28 ЦПК України зазначені виключення із загального правила визначення підсудності.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

До відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні та виконанні договору страхування. Страхувальник є споживачем фінансових послуг, а страховик їх виконавцем.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Така правова позиція викладена у п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, суду необхідно мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із страхування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про стягнення страхового відшкодування, то позивач має право пред`являти позов до суду за своїм місцем проживання, а отже, спір у цій справі підсудний Кіровському районному суду м. Кіровограда.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 28, 258-260, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ТОВ «СК «АРКС Лайф» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070), третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 22.05.2024.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна