УХВАЛА

20 травня 2024 року

м. Київ

справа № 344/7926/23

провадження № 61-7214ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частки земельних ділянок, кадастровий номер :23:001:0886, площею 0,007 та кадастровий номер :23:001:0885, площею 0,1049 га; на 1/2 частку індивідуального житлового будинку садибного типу на АДРЕСА_1 , як об`єкту незавершеного будівництва; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки вартості нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, що придбане згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому від 06 березня 2019 року, а саме 6 977,50 дол. США, що еквівалентно 255 157,41 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року.

13 травня 2024 року ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Таке процесуальне обмеження, передбачене пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення, за результатом розгляду якої судом касаційної інстанції постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, відсутні правові підстави для розгляду повторно поданої ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , касаційної скарги на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров