Номер провадження 2/754/32/24
Справа №754/8812/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.,

секретаря - Василенко О.Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Холіна А.Б. ,

представника відповідача - Палій А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Анастасія Сергіївна про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулися до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська А.С. про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останнього відкрилася спадщина, що складається з нерухомого та іншого майна, яке належало померлому. Спадкова справа за померлим заведена державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. Позивачі, звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги, дізналися, що батько останніх за життя склав заповіт на все майно, яке йому належало. Спадкоємцем за вищевказаним заповітом є відповідач ОСОБА_5 - рідний брат померлого ОСОБА_7 . У серпні 2021 року у ОСОБА_7 під час медичного обстеження виявлено онкохворобу з діагнозом, ліпосаркома заочеревинного простору. Оскільки, ОСОБА_7 проживав окремо від синів, його лікуванням займався рідний брат - ОСОБА_5 , а також ОСОБА_1 . У жовтні 2021 року ОСОБА_7 у клінічній лікарні «Феофанія» проведена операція по видаленню пухлини. Після операції ОСОБА_7 проживав у товариша. Таким, чином позивачі про перебіг хвороби останніх місяців життя ОСОБА_7 не знали. Про смерть ОСОБА_7 , ОСОБА_1 дізналася лише 01.01.2022, зі слів ОСОБА_5 , який приховував від інших родичів про стан, діагноз хвороби, процес лікування та місце перебування ОСОБА_7 29.12.2021 за день до смерті ОСОБА_7 , його брат ОСОБА_5 привіз до останнього в госпіс приватного нотаріуса, з метою підписання договору дарування нерухомого майна та заповіту на усе майно останнього. З огляду на викладене, позивачами зроблено висновок, що відповідачем навмисно приховувався стан здоров`я спадкодавця ОСОБА_7 та користуючись його безпорадним станом, отримати від останнього все майно, власником якого він був. На підставі викладеного позивачі, просять визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 , складеного на ім`я ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернявською А.С. 29.12.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 1110 згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.10.2022, вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачам строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.10.2022, заяву представника позивачів про забезпечення позову - повернуто.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.10.2022, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12.10.2022, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_6 - Позднякова П. В. про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2023, клопотання представника позивача - адвоката Позднякова П.В. про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано від П`ятої державної нотаріальної контори, належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи щодо майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині клопотання - відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2023, клопотання представника позивача - адвоката Позднякова П.В. про витребування доказів - задоволено. Витребувано від старшого слідчого, слідчого відділу Печерського У ГУНП у м. Києві Мінів Г.О. документи, що містять інформацію про стан здоров`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходяться в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001196: медичну картку стаціонарного хворого № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку амбулаторного хворого № 16436/21 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку стаціонарного хворого № 21/1/2533 на ім`я ОСОБА_7 .

На виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2023, П`ятою Київською державною нотаріальною конторою до суду надано копію спадкової справи № 1/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_7 .

Також, на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2023, старшим слідчим, слідчого відділу Печерського У ГУНП у м. Києві Мінів Г.О. до суду надано медичну картку стаціонарного хворого № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку амбулаторного хворого № 16436/21 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку стаціонарного хворого № 21/1/2533 на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31.10.2023, у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Холіна А. Б. про зупинення провадження - відмовлено.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04.12.2023, в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О. В., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська А. С. про визнання заповіту недійсним - залишено без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Палій А.В., заперечуючи щодо задоволення позовних вимог подала відзив на позову заяву, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Сторона позивачів вказуючи на погані відносини між братами ОСОБА_5 та померлим ОСОБА_7 , але при цьому саме брат померлого займався лікуванням ОСОБА_7 , таким чином позивачі власно підтверджують ту обставину, що вони не займались лікуванням ОСОБА_7 , не надавали останньому жодної матеріальної допомоги, а всім займався виключно рідний брат близнюк ОСОБА_5 . Сторона відповідача наголошує на тому, що ОСОБА_1 не займалася лікуванням ОСОБА_7 Позивачі не цікавились померлим, а згадали лише після його смерті, коли настав час приймати спадщину. ОСОБА_7 вирішив розпорядитись своїм майном на власний розсуд і заповісти його своєму рідному брату-близнюку, відповідачу по справі ОСОБА_5 .

Представником позивачів адвокатом Поздняковим П. В. до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якої, представник вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Доводи сторони відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву вважає надуманими, необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Палій А.В. подала до суду заперечення відповідно до яких, остання наполягає на позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська А.С. електронною поштою до суду подала пояснення. Відповідно до яких, остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Вказала, що у грудні 2021 року до нотаріуса звернувся ОСОБА_5 на прохання свого брата-близнюка ОСОБА_7 за консультацією для подальшого посвідчення заповіту від імені ОСОБА_7 . В процесі консультації ОСОБА_5 повідомив, що його брат-близнюк ОСОБА_7 хворіє на онкологічне захворювання та проходить лікування в Київському міському клінічному онкологічному центрі за адресою: АДРЕСА_1 , тому для посвідчення заповіту, необхідно здійснити виїзд в лікарню. Враховуючи хворобу ОСОБА_7 , було прийнято рішення звернутися до фахівця в галузі психіатрії для здійснення огляду та надання відповідного висновку щодо можливості усвідомлення значення своїх дій, прийняття рішення та вчинення нотаріальних дій. 29.12.2021 з 10:50 год. по 12:15 год. було проведено огляд ОСОБА_7 фахівцем у галузі судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 та складено Висновок спеціаліста в галузі судової психіатрії від 29.12.2021. За результатами якого, нотаріусу Чернявській А.С., повідомлено та надано Висновок про те, що ОСОБА_7 знаходиться в стані, який дозволяє усвідомлювати значення своїх дій, приймати рішення, усвідомлено розпоряджатися своїм майном та вчиняти нотаріальні дії. 29.12.2021 після спілкування з ОСОБА_7 , вислухавши його волевиявлення, що ОСОБА_7 хоче заповісти своє майно своєму брату - близнюку ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_7 ознайомився з текстом заповіту, прочитав його вголос та підписав заповіт власноруч в присутності нотаріуса.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Холін А.Б., позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Палій А.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська А. С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Письмові матеріали справи містять клопотання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чернявської А.С. про розгляд справи у її відсутність, проти прозову заперечує.

На адресу Деснянського районного суду міста Києва від П`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника.

Вислухавши вступне слово, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.01.2022, актовий запис № 210, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 року (том 2 а.с. 10), після смерті якого відкрилась спадщина.

29.12.2021 ОСОБА_7 звернувся із заявою до спеціаліста в галузі судової психіатрії ОСОБА_9 для проведення огляду та надання відповіді на питання: чи страждає заявник на будь-які психічні розлади, якщо так, то на які саме? Чи може заявник за своїм психічним станом брати участь в юридичних діях , укладання правочинів? Для складання висновку ОСОБА_7 надав дозвіл на користування будь-якою медичною документацією (Т. 2 а.с. 245).

29.12.2021 фахівець у галузі судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 надав висновок спеціаліста (Т. 1 а.с.110-112). Відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_7 має намір скласти заповіт на ім`я свого брата ОСОБА_7 і хоче мати результати огляду спеціаліста з приводу свого психічного стану, бо не виключає ситуації, в якій цей висновок може стати в нагоді. За результатами дослідження медичної документації, огляду ОСОБА_7 та бесіди із ним, спеціаліст надав висновок про те, що ОСОБА_7 внаслідок ракової та наркотичної медикаментозної інтоксикації має психічні розлади на рівні органічного астенічного розладу та легкого когнітивного органічного розладу. Виразність вищевказаних психічних розладів у ОСОБА_7 така, що останній здатний за своїм психічним станом брати участь в юридичних діях, правочинах.

29.12.2021 ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернявською А. С. та зареєстровано в реєстрі за №1110, відповідно до якого, спадкодавець все своє майно заповів ОСОБА_5 (том 2 а.с. 13).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом ЗАГ м. Києва від 27.01.1970, актовий запис № 175, та свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом ЗАГ м. Києва від 27.01.1970, актовий запис № 176 (том 2 а.с. 21).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мав двох дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження, виданим Відділом реєстрації громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 31.08.2001, актовий запис № 1200 та свідоцтво про народження, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 11.07.2017, актовий запис № 1880 (том 1 а.с. 12, 14).

За даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2022 внесено відомості щодо кримінального провадження 0001196 за заявою ОСОБА_1 з приводу таємного викрадення ОСОБА_5 майна у великому розмірі, яке належить малолітньому сину заявниці - ОСОБА_10 (том 1 а.с. 15).

Сторона позивача, звертаючись до суду із позовом про визнання заповіту недійсним посилається на ч. 1 ст. 225 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положення статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1257ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до приписів статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Як зазначено у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із тих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Підставою для визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначена правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16, від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12 та у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 61-5896св18.

На підтвердження позовних вимог, письмові матеріали справи містять висновок експертного дослідження №784 від 15.12.2022 (Т. 1 а.с. 199-202), відповідно до якого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період підписання заповіту 29.12.2021, виявляв ознаки психологічного розладу у вигляді Глибокої астенії внаслідок ранкової інтоксикації на тлі прийому наркотичних анальгетиків, який істотно впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, обмежуючи цю здатність. Для встановлення ступеню психічних порушень у ОСОБА_7 на період підписання заповіту 29.12.2021, необхідно в обов`язковому порядку проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в рамках ст. 255 ЦПК України.

Проте, суд вказаний висновок не вважає належним та допустимим доказом, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 18.12.2019 по справі № 522/1029/18, оскільки наданий висновок експертного дослідження № 784 від 15.12.2022, не містить посилання, що останній підготовлений для подання до суду.

Відповідно до письмових матеріалів справи, представник позивачів Поздняков П.В. звертався до суду із клопотанням про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи Т. 1 а.с. 197-198). Відповідно до протоколу судового засідання від 07.03.2023 суд відклав розгляд вказаного клопотання до виступу сторін із вступним словом та проведення допиту заявлених свідків. Разом з тим, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Холін А.Б. в судовому засіданні 12.09.2023 вказав, що клопотання про призначення посмертної судово - психіатричної експертизи не є актуальним, а відтак просив не розглядати. Натомість вказав, що після проведення відповідної експертизи у цивільній справі, що перебуває в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва, ним буде заявлено клопотання про долучення такої експертизи до матеріалів даної цивільної справи.

Отже, враховуючи висловлену позицію представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Холіним А.Б. в судовому засіданні, питання щодо призначення судової-психіатричної експертизи судом не розглядалось.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Холін А.Б. подав висновок судово-психіатричної експертизи №1153 від 07.11.2023 (Т. 2 а.с. 228-231), відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у момент укладення заповіту від 29.12.2021 на користь ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернявською А.С. виявляв ознаки стану наркотичного сп`яніння на тлі вираженої астенії, соматогенно обумовленої (ракова інтоксикація) (МКХ-10:F11.0). ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у момент укладення заповіту від 29.12.2021 на користь ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернявською А.С. не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Палій А.В. вказаний висновок судово-психіатричної експертизи № 1153 від 07.11.2023 заперечувала. Вказала, що експерти не об`єктивно проводили експертизу. В медичній документації відсутні записи, що ОСОБА_7 був у безпорадному стану. Експерти не надали чіткої відповіді щодо стану ОСОБА_7 , а ознаки це лише припущення, а не чіткий стан особи, тому наголошують на тому, що стан ОСОБА_7 який в нього був не є тим наркотичним сп`янінням, який включає свідомість. В медичній документації яка була надана для проведення експертизи не вбачається, що ОСОБА_7 був абсолютно неспроможною особою яка в момент вчинення правочину не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. У висновку судово - психіатричної експертизи №1153 від 07.11.2023 на п`ятому аркуші вказано, що нібито експерт ОСОБА_9 зазначав у своєму висновку, що у ОСОБА_7 - апатія та седація, але в його висновку вказано інше, а саме те, що у ОСОБА_7 апатія відсутня, є легка седація, виснажливість та помірно виражена астенізація. А також, у посмертній експертизі вказано, що нібито експерт ОСОБА_9 зазначав у своєму висновку, що у ОСОБА_7 - психомоторна загальмованість, але в його висновку вказано, що у ОСОБА_7 психомоторна загальмованість в легко вираженому ступеню. Крім того, у експертизі вказано, що нібито експерт ОСОБА_9 зазначав у своєму висновку, що у ОСОБА_7 - порушення уваги, але в його висновку зазначено - порушення уваги в легко вираженому ступеню. Також у експертизі вказано, що нібито експерт ОСОБА_9 зазначав, що у ОСОБА_7 - зниження здатності логічно міркувати і критично оцінювати свої вчинки, але насправді у висновку написано, що - зниження здатності логічно та послідовно міркувати і критично оцінювати свої вчинки у ОСОБА_7 відсутнє. Тому у зв`язку із зазначеним вище, наявні викривлення та неврахування експертами при складанні висновку посмертної експертизи результатів огляду ОСОБА_7 . спеціалістом в області судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , який оглядав ОСОБА_7 живим. Отже, у висновку судово - психіатричної експертизи №1153 від 07.11.2023 не встановлена абсолютна неспроможність ОСОБА_7 в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними, а відтак сторона відповідача вважає, що даний доказ не підтверджує позовних вимог позивачів, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, висновок судово-психіатричної експертизи № 1153 від 07.11.2023 наданий представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Холіним А.Б. до уваги не приймає, оскільки в основу висновку покладені матеріали, в тому числі медична документація, яка за датою складена пізніше (15.12.2023), ніж дата складання самого висновку (07.11.2023) та копія матеріалів кримінального провадження № 0001196 від 13.09.2022 з Печерського УП ГУНП у м. Києві, що не було предметом дослідження судом під час розгляду справи, що підтверджується письмовими матеріалами справи (Т. 2 а.с. 95, 145-149, 159, 167, 221).

Суд звертає увагу на те, що на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 07.03.2023, старшим слідчим, слідчого відділу Печерського У ГУНП у м. Києві Мінів Г.О. до суду надано медичну картку стаціонарного хворого № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку амбулаторного хворого № 16436/21 на ім`я ОСОБА_7 , медичну картку стаціонарного хворого № 21/1/2533 на ім`я ОСОБА_7 , серед яких відсутні матеріали кримінального провадження № 0001196 від 13.09.2022 з Печерського УП ГУНП у м. Києві.

Покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 допитаних в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки покази останніх зводились до наведення обставин в частині спілкування братів та їх взаємовідносин. Разом з тим, покази вказаних свідків не можуть бути доказами в розумінні ст. 77-80 ЦПК України та ч. 1 ст. 225 ЦК України, оскільки вказані свідки не спілкувались із померлим ОСОБА_7 в день складання ним спірного правочину - заповіту.

Свідок ОСОБА_16 - хресний батько Гліба. Працював фельдшерем мав досвід медбрата. Після операції забрав ОСОБА_7 до себе до дому, оскільки у квартирі нікого не було, а він потребував догляду. ОСОБА_7 проживав у свідка з жовтня по грудень 2021, поки не почались нестерпні болі. Свідок, зателефонувавши лікарю в Феофанію, повідомив про стан ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, останнього направили в госпіс. За два дні до складання заповіту, ОСОБА_7 подзвонив свідку та повідомив, що хоче скласти заповіт, запропонував скласти на свідка, проте останній відмовився. При розмові ОСОБА_7 був нормальним, відповідав адекватно, але говорив дуже повільно. Свідок приїхав в лікарню до ОСОБА_7 , коли заповіт вже був складений, у палаті знаходились нотаріус, фахівець у галузі судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, сторона позивача всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала суду належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 під час складання заповіту 29.12.2021 був абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, а відтак позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 6, 11, 202, 203, 215, 225, 626, 638, 717- 719, 722 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 158, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Анастасія Сергіївна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 30.05.2024.

Суддя: В.О.Сенюта