Справа №442/3585/24
Провадження №2/442/946/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді Павлів З.С., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Зварич Надії Тарасівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Адвокат Зварич Надія Тарасівна звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в подружжя народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку подружнього життя у них з відповідачем були нормальні подружні відносини, вони спільно проживали, однак останні роки вони віддалилися один від одного, перестали спілкуватися, через що поступово стали різними людьми. З лютого 2023 року вони проживають окремо, відповідач не бажає спілкуватися та цікавитись життям дружини та їх на сьогодні не поєднує те, що є основою для подружнього життя. Відповідача крім особистих потреб та інтересів нічого не цікавить. Він не турбується про сім`ю та не піклується про часу її виснажила, байдужість відповідача боляче відбивається на її емоційному стані, через що у неї виникають моральні страждання. Відповідач не вчиняє жодних кроків, щоб змінити своє ставлення до неї, його влаштовує такий стан відносин, який склався, а тому вона на даний час не має жодного наміру перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем і бажає шлюб розірвати. Враховуючи, що вони з відповідачем припинили підтримувати подружні відносини, у кожного своє життя, їхній шлюб існує формально, тому за таких обставин вона змушена звертатись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вважає, що жодним виходом із ситуації, яка склалася, є розірвання шлюбу, будь-яке спільне подружнє життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, оскільки це б суперечило її інтересам. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, тому просить шлюб розірвати.

Процесуальні дії суду:

Ухвалою судді від 02.05.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено:

06.08.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №340. (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

За час шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи докази у справі, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторонни протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Даний висновок суду кореспондує із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові №761/33261/16-ц від 26.11.2018 про те, що суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду.

З таких підстав, з відповідача слід стягнути в користь позивачки сплачений нею судовий збір при зверненні до суду з позовною заявою з вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258,259,263-265,280-284 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , укладений 06.08.2011 та зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №340.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органів державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Павлів З.С.