МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"07" червня 2024 р. Справа № 381/21/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року розгляд даної справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні, яке відкладено на 07.08.2024 року.

05.06.2024 року від ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення вказаного позову, в обґрунтування якої вказує, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «АГРО-ЛЕНД», в якому просив розірвати договір оренди та стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 588 012,60 грн. Відповідач прострочує платежі систематично, у зв`язку з чим сума заборгованості становить вже понад пів мільйона гривень. З огляду на те, що наступне судове засідання призначене тільки на серпень 2024 року, у відповідача є всі можливості протягом кількох місяців реалізувати належне відповідачу майно з метою уникнення від стягнення такої значної суми. Виконання судового рішення в такому випадку буде неможливим і позивач не зможе отримати значну грошову суму. На сьогодні у власності відповідача перебуває нерухоме майно. Крім того, відповідач засіяв орендовані у позивача земельні ділянки, у зв`язку з чим у власності також буде ще й отриманий врожай.

Заявник просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на посіви та майбутній врожай 2024 року, що розташовані та будуть зібрані з земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:006:0007, :06:006:0006, :06:001:0012, :06:001:0010, :06:008:0020, :06:001:0005, :06:008:0026, :06:008:0024, :06:008:0031, :06:001:0006, :07:001:0001, :06:007:0005. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на: - частину нежитлової будівлі літ."А" загальною площею 205,4 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020); - нежитлову будівлю загальною площею 21,1 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242); - нежитлову будівлю загальною площею 579,1 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242); - нежитлову будівлю загальною площею 1104,80 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242); - нежитлову будівлю загальною площею 621,7 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242); - нежитлову будівлю загальною площею 132 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242).

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно ж до вимог п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, предметом спору в справі є дострокове розірвання договору оренди землі від 02.05.2022 року, укладений між ФГ «АГРО-ЛЕНД» та ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 588 012,60 грн.

У заяві про забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач прострочує платежі систематично, у зв`язку з чим сума заборгованості становить вже понад пів мільйона гривень. Враховуючи, що наступне судове засідання у справі призначене тільки на серпень 2024 року, у відповідача є всі можливості протягом кількох місяців реалізувати належне йому майно з метою уникнення від стягнення такої значної суми. Вважає, що виконання судового рішення в такому випадку буде неможливим і позивач не зможе отримати значну грошову суму. На сьогодні у власності відповідача перебуває нерухоме майно. Крім того, відповідач засіяв орендовані у позивача земельні ділянки, у зв`язку з чим у власності також буде ще й отриманий врожай.

На підтвердження факту належності нерухомого майна відповідачу, на яке просить накласти арешт позивач, останнім надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.06.2024 року.

Проте, наведені у заяві про забезпечення позову позивачем підстави щодо реалізації належного йому майна з метою уникнення від стягнення заборгованості ґрунтуються лише на припущеннях, тоді як забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, доказів чого заявник не надав.

Крім того, арешт не повинен мати наслідки повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Позивачем даного факту не доведено.

Суд позбавлений можливості оцінити захід забезпечення позову, обраний заявником із заявленими вимогами щодо його співмірності, з огляду на заявлені вимоги, зокрема про стягнення заборгованості у загальному розмірі 588 012,60 грн. та об`єктами нерухомого майна, на які просить накласти арешт.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник з позовними вимогами, суд виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, їх співмірність, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, приходить до висновку, що заявником не доведено факту, що відповідач вчиняє дії щодо реалізації належного йому майна, існування реальної загрози здійснення відповідачем таких дій в майбутньому є лише його припущенням, та не може слугувати підставою для забезпечення позову, а тому не вбачає підстав для забезпечення позову, відтак заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Окрім того, позивачем не доведено факту того, що заходи забезпечення позову, які він просить вжити є співмірними із заявленими ним вимогами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Білоцька