УХВАЛА

20 травня 2024 року

м. Київ

справа № 2-2000/2007

провадження № 61-6881ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд визнати за нею право власності на спадковий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня

2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

22 листопада 2023 року особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року клопотання особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року призначено цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня

2007 року до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 25 жовтня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня

2024 року задоволено частково.

Виправлено описку в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, а саме у вступній частині ухвали зазначено правильно « ІНФОРМАЦІЯ_2

у судовому засіданні була присутня ОСОБА_2 »

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

10 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 25 жовтня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня

2024 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення.

Щодо касаційної скарги на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року

Згідно з частиною четвертою статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі

у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду

в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів, доданих до касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, суд апеляційної інстанції безпосередньо не ухвалював судове рішення про права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , не розглядав по суті її апеляційну скаргу та не переглядав по суті рішення суду першої інстанції, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2007 року слід відмовити.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу заявника, що у касаційній скарзі вона не порушує питання про оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 06 березня 2024 року про закриття апеляційного провадження за її апеляційною скаргою.

Щодо касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня

2024 року про виправлення описки

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року про виправлення описки, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з положеннями частини другої статті 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

За змістом вказаної статті описка - це мимовільна (випадкова) помилка в рішенні, яка допущена при його викладенні. Описка - це також помилка у правописі,

у розділових знаках, у смисловому викладенні речення. Тому описками

є мимовільні, граматичні, орфографічні і стилістичні помилки, які викликають неточне викладення змісту рішення суду. До них можна віднести викривлення, допущені у прізвищі судді, прізвищі, імені та по батькові сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, неправильні звороти мови, стилістично неправильно складені речення, розділові знаки, якщо вони викривляють дійсний зміст рішення.

Арифметична помилка - це помилка у підрахунках. Під поняттям «підрахунок» слід розуміти арифметичні дії: додавання, віднімання, множення, ділення.

Описка та арифметична помилка - це помилки, які свідчать, що рішення суду

є неточним. Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні здійснюється тим судом, який його ухвалив, не змінюючи сутності цього рішення.

Київський апеляційний суд вказав, що ОСОБА_1 заяву про виправлення описки обґрунтувала тим, що апеляційний суд в ухвалі від 06 березня 2024 року допустив наступні помилки:

1) ухвала Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року винесена іменем України;

2) пронумерувати сторінки ухвали;

3) у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві, які брали участь у справі: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 (протокол судового засідання

від 06 березня 2024 року);

4) згідно довідки по архівним даним КП КОД «Фастівська МБТІ» станом на

26 вересня 2007 року (довідка № 1108) житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 ;

5) 16 березня 2005 року за № 26 складено заповіт; 18 квітня 2006 року надійшла заява від ОСОБА_2 до Фастівської міської державної нотаріальної контори;

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - Де був заповіт цілий рік?

6) 22 березня 2006 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (відсутня відповідь нотаріальної контори);

7) справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 від 02 жовтня 2007 року, про визнання права власності на спадковий будинок, суд позов задовольнив, на судовому засіданні у залі суду м. Фастів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не було, на ведення цивільної справи адвокат Дудка Л. Г. уклала угоду з ОСОБА_2

від 28 вересня 2007 року;

8) згідно заяви ОСОБА_3 від 28 вересня 2007 року, я ОСОБА_3 , не заперечую щоб право власності за заповітом було визнано судом за моєю дочкою ОСОБА_2 після смерті моєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка проживала у АДРЕСА_1 . Прошу слухати справу без моєї присутності (см. справу 2-2000/2007);

9) в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року: інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України);

10) 9 пункт даної ухвали Київського апеляційного суду виключити, у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві, які брали участь у справі: позивач -

ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 (протокол судового засідання від 06 березня 2024 року);

11) ОСОБА_4 мала двох чоловіків, ОСОБА_5 (батько ОСОБА_6 ); ОСОБА_7 (прізвище батька не має). ОСОБА_8 поміняла прізвище на ОСОБА_3 ,

у матеріалах цивільної справи не має??

12) сторінка 4 ухвали Київського апеляційного суду:

стаття 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , прописаний і проживав згідно будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 ;

стаття 1268 частина 3 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, про відмову від неї він не заявляв; ОСОБА_5 заяву на спадкування за законом не подавала;

стаття 1262, 1263, 1265 ЦК України, друга, третя черга спадкоємців за законом не стосується;

стаття 1264 ЦК України четверта черга право на спадкування, проживали

з ОСОБА_7 однією сім`єю згідно довідки № 2825 від 19 грудня 2016 року

з 02 жовтня 2005 року по 25 листопада 2016 року - 11 років;

стаття 1266 ЦК України спадкування за правом представлення:

онука ОСОБА_2 спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, якби вона була жива на час відкриття спадщини;

13) 16 березня 2005 року за реєстром № 26, секретар Мартинівської сільської ради Харківської області Н. В. Головач, від імені ОСОБА_4 , зареєстрована у АДРЕСА_1 в користь онуки ОСОБА_2 склала заповіт:

-у зв`язку з хворобою ОСОБА_4 за її дорученням у присутності секретаря

Н. В. Головач, заповіт підписала ОСОБА_9 (не має паспортних даних);

-заповіт має бути особисто підписаний заповідачем;

-доручення в заповіті не має;

-заповіт є «папірець»;

-секретар ОСОБА_10 склала заповіт з порушенням вимог до форми заповіту, що його оформлення та посвідчення, не відповідають ст. 1247 ЦК України;

-заповіт від 16 березня 2005 року не посвідчений, має відбуватись при свідках, не відповідає статті 1253 ЦК України, в тексті заповіту заносяться відомості про особу, свідків, їх не має;

14) 18 квітня 2006 року по пошті прийшла заява від ОСОБА_2 у м. Фастів нотаріальної контори і заведена спадкова справа № 164 (копія паспорта

ОСОБА_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , оригінал заповіту, який посвідчений секретарем Мартинівської сільської ради Харківської області Н. В. Головач від 16 березня 2005 року за реєстровим № 26);

15) заповіт за № 26 від 16 березня 2005 року зареєстрований у спадковому реєстрі в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України 14 лютого 2007 року, в 11:13, реєстратор: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України»;

16) сторінка 4 ухвали Київського апеляційного суду:

виключити: із матеріалів справи вбачається, що на момент складання заповіту, ОСОБА_7 (син) перебував у віці 54 років, інформації про незадовільний стан його здоров`я, а також, обмеження щодо працевлаштування відсутні (в матеріалах справи про стан здоров`я ОСОБА_7 не має);

17) згідно статті 1257 ЦК України, до Фастівського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 подана позовна заява, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також, заповіт складений з порушенням вимог щодо його оформлення та посвідчення, є нікчемним; справа № 381/2938/22 за № 9219/22 від 23 вересня 2022 року;

18) частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, по даному адресу: АДРЕСА_1 спадщина не прийнята, будинок зареєстровано на ім`я

ОСОБА_4 ;

19) Київський апеляційний суд, у теперішній час не забезпечив докази, не витребував з Першої Фастівської державної нотаріальної контори: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 4 Завідуючий: ОСОБА_11 ;

20) згідно статті 1296 ЦК України з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину на

ОСОБА_7 ; на ОСОБА_5 , ОСОБА_2 );

21) відкритому судовому засіданні було 20 хв., суд не дослідив факти, викладені

в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що пунктами 3, 9 поданої заяви звертається увага на те, що в ухвалі неправильно зазначено учасників, які були присутніми у судовому засіданні.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 06 березня 2024 року у судовому засіданні були присутні: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Однак, в ухвалі суду апеляційної інстанції зазначено, що у судовому засіданні була присутня лише особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 .

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що зазначена описка підлягає виправленню, та вступна частина ухвали доповненню абзацом про те, що у судовому засіданні була присутня ОСОБА_2 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги.

Стосовно пункту 1 заяви про виправлення описки суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що іменем України ухвалюються судові рішення, якими закінчено розгляд справи по суті, норма аналогічного змісту міститься і в Конституції України, а саме стаття 129-1, де зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України.

Згідно частини першої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 2-4 статті 258 ЦПК України визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Згідно частини першої статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що предметом розгляду в ухвалі Київського апеляційного суду від 06 березня

2024 року було перевірка наявності/відсутності порушеного права особи, яка не брала участі у справі, судовим рішенням, тобто, розгляд справи по суті не відбувався, за наслідками якого постановилась ухвала, яка не є тим кінцевим рішенням, яке має постановлятись іменем України.

Пунктами 4, 5, 6, 7, 8, 11, 13, 14, 15, 18, 20 ставиться на розгляд питання щодо: хто був власником спірного нерухомого майна; де перебував заповіт з моменту його складання й до моменту відкриття спадкової справи; присутність лише представника позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції; наявність заяви ОСОБА_3 про визнання заповіту; відсутність документу, що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_4 ; відсутності відповіді нотаріальної контори на звернення ОСОБА_2 щодо прийняття спадщини за заповітом; порушення процедури складання заповіту (хто підписав, відповідність вимогам ЦК України); коли саме була відкрита спадкова справа; ким зареєстрований заповіт; не прийняття спадщини спадкоємцем; а також керуючись статтею 1296 ЦК України, просить видати свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_2 .

Київський апеляційний суд вірно зазначив, що зазначені доводи не є предметом розгляду даної справи, і їх зазначення/не зазначення не є опискою у розумінні статті 269 ЦПК України, тому вимоги задоволенню не підлягають.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що пункти 10, 12, 16, 17, 19, 21 заяви про виправлення описки не є описками

у розумінні статті 269 ЦПК України, тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що подана касаційна скарга за своїм змістом є копією заяви про виправлення описки, яка вже була предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та їй була надана правова оцінка.

Інших доводів касаційна скарга не містить.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статті 269 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року про виправлення описки є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 389, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 25 жовтня 2007 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня

2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадковий будинок, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник