Справа № 352/248/24
Провадження № 2/352/244/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради ОТГ про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

19.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради ОТГ про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач уклав шлюб із відповідачем 15.11.2007 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останніми роками відповідачка веде аморальний спосіб життя, що негативно відображається на вихованні та розвитку дітей, дружина зловживає спиртними напоями, через що стосунки у подружжя розладилися. Тривалий час кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Шлюб припинив своє існування, шлюбних відносин вони не підтримують. Малолітні діти, як зазначає позивач, проживають разом із ним, він їх виховує самостійно, а також утримує і доглядає. Відповідач останні пів року жодним чином не цікавиться розвитком дітей, не бере участі у їх вихованні та останніх не відвідує. Тому просить шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу відновити відповідачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 », визначити місце проживання дітей з батьком.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Відповідач скористалася правом на подання відзиву, в якому зазначила, що твердження, зазначенні у позовній заяві викладені неправдиво та є недостовірними, зокрема це стосується тверджень аморального способу життя відповідача та зловживання спиртними напоями, які жодними доказами не були підтверджені. Окрім цього, не проживання разом із дітьми, пов`язане зі примусовим виселенням її із будинку ОСОБА_1 , який викинув частину її речей на вулицю, не надавши можливості зайти в будинок, щоб зібрати документи та одяг, тому ОСОБА_3 не має можливості працевлаштуватись. Як зазначає відповідач, ОСОБА_1 почав спільно проживати з іншою жінкою. ОСОБА_3 вказує, що батьківські обов`язки нею виконувались у повному обсязі, однак, на даний час позивач заборонив їй бачитися із дітьми та вона вимушено проживає окремо. Також вказує про її перестороги щодо достатнього догляду за дітьми батьком, забезпечення доньок достатнім і якісним харчуванням. Відповідач, вважає дії ОСОБА_1 щодо її виселення з місця їх спільного проживання неправомірними, зазначає про те, що у період з 2007 по 2019 рік позивач працював за кордоном, а вона самостійно займалася вихованням їх дітей та здійснювала догляд за хворими родичами позивача. Спілкування ОСОБА_3 з дітьми здійснювалось телефоном, однак з грудня 2023 року контакт відповідача у телефонах дітей було заблоковано. Відповідач зауважує на тому, що її стосунки з дітьми на момент їх спільного проживання були доброзичливими, гармонійними та люблячими, про що діти повідомили на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Також відповідач зазначає, що позивач неодноразово завдавав їй тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Тому просила у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей із батьком відмовити, щодо розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідач надав відповідь на відзив, у якому зазначив про подружню зраду ОСОБА_8 , свідками якої були їхні діти, тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі, шлюб розірвати, дітей залишити проживати із позивачем. В подальшому після визнання відповідачем позову в судовому засіданні 29.05.2024 року, на запитання суду повідомив, що спір щодо визначення місця проживання дітей із відповідачем на даний час відсутній.

Відповідач в судовому засіданні 29.05.2024 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила визначити місце проживання дітей разом із батьком, шлюб з позивачем розірвати, вказала, що спір щодо визначення місця проживання дітей із позивачем на даний час відсутній.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила залишити проживати дітей із батьком.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 24.01.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 19.04.2024 року відмовлено відповідачу у клопотанні про надання строку на примирення.

Ухвалою судді від 19.04.2024 року підготовче провадження постановлено закрити та призначити справу до судового розгляду.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 17.01.2024 року серія НОМЕР_1 , сторони 15.11.2007 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 17.01.2024 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька ОСОБА_9 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 17.01.2024 року Центральним відділом державної реєстрації атків цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_10 (а.с.15).

Відповідно до витягу з реєстру Ямницької територіальної громади №2024/000565417 від 17.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 11.04.2006 року (а.с.9).

Згідно витягу з реєстру Ямницької територіальної громади №2024/000561564 від 17.01.2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 17.01.2024 року (а.с.14).

Відповідно до витягу з реєстру Ямницької територіальної громади №2024/000562346 від 17.01.2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 17.01.2024 року (а.с.16).

Витягом №6 Ямницької сільської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.01.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані троє осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

У матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківського району, Івано-Франківської області «Про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 », у якому зазначено, зокрема, про те, що умови проживання батька ОСОБА_1 , згідно акта обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, задовільні, придатні для виховання і розвитку дітей. Окрім цього при проведенні вказаного обстеження старша дочка ОСОБА_5 зазначила, що мати з нею не спілкується, матеріально не забезпечує. Яна бажає, щоб її місце проживання було визначено із батьком. Комісією було проведено обстежено умови проживання матері ОСОБА_3 , яка на той момент проживала за адресою АДРЕСА_2 . Вказаний будинок знаходиться на стадії завершення ремонтних робіт, для дітей мати може виділити окрему кімнату. Власник будинку, який є співмешканцем ОСОБА_3 , не заперечував проти проживання в даному будинку її дітей. Зі слів матері, дітей вона залишила через примусове виселення із будинку ОСОБА_1 . Як зазначається у висновку, за інформацією Тячівської гімназії, обоє батьків беруть участь у навчанні і вихованні доньок. При заслуховуванні думки дітей на комісії з питань захисту прав дітей, дівчата сказали, що хочуть залишитись проживати з батьком за адресою їх проживання, з матір`ю спілкуватись не бажають. Відтак, виконавчий комітет Ямницької сільської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком (а.с.59-61).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України.

Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, чинним законодавством визначено виключний випадок вирішення питання про визначення місця проживання дітей, а саме, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тобто за наявності між ними такого спору.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,зареєстрований 15.11.2007 року виконавчим комітетом Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10, слід розірвати.

Водночас суд зазначає, що згідно ст. 113 СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься.

Вимога позивача про визначення місця проживання дітей не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Сторони у судовому засіданні 29.05.2024 року зазначили, що спір в частині визначення місця проживання дітей між позивачем та відповідачем на даний час відсутній. ОСОБА_3 в цій частині позовні вимоги визнала повністю. Жодних неврегульованих питань у зв`язку із визначенням місця проживання дітей у сторін не має, так як у судовому засіданні позивач зазначив, що не заперечує та жодним чином не перешкоджає відповідачу у спілкуванні із дітьми. Відповідач у свою чергу не вказала про наявність будь-яких перешкод у спілкуванні із дітьми чи інших неврегульованих питань, пов`язаних із позовною заявою у цій частині.

Разом з тим, визнання позову відповідачем у цій категорії справ, на переконання суду, не є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ч.5 ст.206 ЦПК України суд ухвалює таке рішення виключно за наявності для того законних підстав.

Однак, з урахуванням положень ч. 1 ст. 161 СК України, питання щодо визначення місця проживання дітей може вирішуватись судом виключно за наявності спору. Крім того, частина 1 ст. 2 ЦПК України прописує, що завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, задоволення позову про визначення місця проживання дитини з одним із батьків може бути ухвалено лише якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.

З огляду на зазначене, позов підлягає до часткового задоволення.

VІІ. Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1211,20 за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради ОТГ про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,зареєстрований 15.11.2007 року виконавчим комітетом Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10, розірвати.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) 20 коп. судового збору.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ,РНОКПП НОМЕР_5 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради ОТГ, вул. Галицька, 36, с. Ямниця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 76422,.

Рішення складене в повному обсязі 31.05.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.