Справа № 521/8563/24
Номер провадження № 2-о/521/362/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали заяви адвоката Доніної Людмили Анатоліївни, поданої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Асакар», заінтересована особа: Одеська митниця, про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 року адвокат Доніна Л.А. звернулась до суду із заявою, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Асакар», заінтересована особа: Одеська митниця, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд: встановити факт, що дійсно право власності ТОВ «Асакар» на транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volkswagen Tiguan, VIN НОМЕР_1 поновлено на підставі Розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.04.2022 року № 2241 щодо забезпечення повернення примусово відчужених транспортних засобів та Наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про повернення примусово відчуженого майна» від 16.06.2023 року № 2234.

Заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АСАКАР" (надалі - ТОВ "АСАКАР") на підставі контракту №1 від 15.07.2021 року укладеному з Компанією МУСЛІМА ТРЕЙДІНГ та інвойсу MU20211218 від 18.12.2021 року є власником транспортного засобу - легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN T1GUAN, VIN НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль ввезено 25.01.2022 на територію України в ДГІ "Морський торгівельний порт "Чорноморськ", згідно коносаменту YHSMASCHR211221 від 21.12.2021 на ім`я власника ТОВ "АСАКАР".

При цьому, майно, яке знаходилось на території ДП "Морський торгівельний порт "Чорноморськ" було примусово відчужено згідно переліку, який зазначено у Додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.07.2022 року №1308.

До зазначеного переліку увійшов і транспортний засіб позивача - VOLKSWAGEN TIGUAN VIN НОМЕР_1 .

Згідно Розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.04.2022 року №2241 та Наказу командира військової частини НОМЕР_2 "Про повернення примусово відчуженого майна" від 16.06.2023 року №2234, транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN VIN НОМЕР_1 повернуто власнику, про що, 06.07.2023 складено Акт приймання-передачі автомобіля.

В теперішній час, автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN VIN НОМЕР_1 знаходиться у позивача, в спорі та під арештом не перебуває.

Отже, до цього часу, TOB "АСАКАР" - власник автомобіля, не може здійснити митне оформлення зазначеного транспортного засобу в Одеській митниці, яка вважає недостатнім для підтвердження права власності заявника вищезазначених документів.

У зв`язку із наведеним у заявника виникла необхідність у встановленні юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника, а саме щодо поновлення його права власності на вказаний транспортний засіб.

Іншим шляхом вказаний факт встановити не можливо.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про неможливість розгляду даної справи в порядку окремого провадження, з огляду на таке.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

За нормою частини другої ст.315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018 р. зазначено: «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

Звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження авокат Доніна Л.А. просить встановити факт, що дійсно право власності ТОВ «Асакар» на транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volkswagen Tiguan поновлено на підставі Розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 15.04.2022 року № 2241 щодо забезпечення повернення примусово відчужених транспортних засобів та Наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про повернення примусово відчуженого майна» від 16.06.2023 року № 2234. Зазначає, що встановлення даного факту необхідно заявнику для проведення обов`язкового митного оформлення вищезазначеного транспортного засобі та у подальшому проведення державної реєстрації транспортного засобу в компетентних органах.

Відповідно до ч.1ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідност.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За приписами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим представник заявника звернулась до суду з вимогою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження, а не в позовному провадженні.

Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.34 ЗУ «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п.8 цього Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, серед іншого, договори купівлі-продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

В постанові Верховного Суду України від 4 квітня 2011 р. N 3-18гс111 викладено, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відмова органу державної реєстрації прав в оформлені права власності на об`єкт нерухомого майна та видачі свідоцтва суб`єкту господарювання у зв`язку з ненаданням ним необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням права власності на об`єкт нерухомого майна (постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі N 3-54гс11; постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі N 3-55гс11; постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі N 3-60гс11; постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі N 3-61гс11; постанова Верховного Суду України від 12 вересня 2011 р. у справі N 3-78гс11; постанова Верховного Суду України від 3 жовтня 2011 р. у справі N 3-100гс11; постанова Верховного Суду України від 10 жовтня 2011 р. у справі N 3-105гс11; постанова Верховного Суду України від 10 жовтня 2011 р. у справі N 3-109гс11).

У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно (постанови від 04.12.2012 N 26/133, від 11.12.2012 N 56/68).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Листом від 26.07.2023 вих.№26/07/2023-1, ТОВ «АСАКАР» звернулось до Одеської митниці із запитом щодо надання розяснення можливості митного оформлення автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN VIN НОМЕР_1 для вільного використання на митній території України.

16.08.2023 року на адресу заявника надійшов лист Одеської митниці №7.10-5/28.2-02/13/15928, в якому наголошено, що: «З метою встановлення можливості проведення митного формлення легкового авутомобіля, зазначеного у Листі, декларанту товарів окрім інших документів, передбачених статтею 335 МК, необхідно надати до Одеської митниці документи щодо поновлення права власності на автомобіль у спосіб, передбачений статтею 12 Закону №4765-VI та доставити легковий автомобіль до 25 складу спеціалізованого комплексу Чорногорського морського торговельного порту, зони діяльності відділу митного офромлення №2 митного поста «Чорнорськ» Одеської митниці».

Тобто, фактично між ТОВ «АСАКАР» та Одеською митницею, як суб`єктом владних повноважень, у разі оспорювання прийнятого рішення про відмову у здійсненні митного оформлення автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN VIN НОМЕР_1 , виникають адміністративно-правові відносини, що зумовлює розгляд цього спору в порядку адміністративного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. (ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України)

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що представником ТОВ «АСАКАР» заявлено вимоги про встановлення факту права власності на транспортний засіб, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, тому з метою захисту порушених прав та інтересів, в тому числі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо відмови, заявник має право звернутись до окружного адміністративного суду з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч.4 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260-261,315 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката Доніної Людмили Анатоліївни, поданої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Асакар», заінтересована особа: Одеська митниця, про встановлення юридичного факту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 31.05.2024 року.

Суддя: Д.Д. Громік