Справа № 331/1897/24
Провадження № 2/331/1392/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є

за участю секретаря : Мироненко О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 83660,20 грн..

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 зі змінами, внесеними постановою Запорізького апеляційного суду від 14.08.2019, у цивільній справі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/6075/18 стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2019.

ОСОБА_4 завжди мав достатньо коштів для утримання сина та сплати аліментів, проте добровільно виконувати судові рішення він не виявляв бажання, незважаючи на неодноразові її звернення до ОСОБА_4 платити аліменти.

Внаслідок викладеного, вона змушена була звернутись до органів виконавчої служби для примусового стягнення аліментів з ОСОБА_4 ..

Наразі аліменти з ОСОБА_4 стягуються примусово Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №37119232, відкритому 22.03.2013 р.

Позивач вказала на те, що ОСОБА_4 мешкає постійно за кордоном, де працює та отримує доходи, які не декларує в Україні та приховує від оподаткування та аліментних зобов`язань.

Зазначила, що нею особисто за власні кошти понесені наступні додаткові витрати на сина ОСОБА_6 , участь в яких зобов`язаний брати також батько дитини ОСОБА_4 .

Син ОСОБА_6 виявляє індивідуально-вольові властивості особистості, які забезпечують відносну легкість і продуктивність в оволодінні знаннями в області математики, інформатики та англійської мови, де він досяг високих результатів для дитини його віку, він неодноразово брав участь в олімпіадах, конкурсах, має відзнаки за високі досягнення у навчанні.

З метою отримання поглиблених знань з математики, програмування, вивчення іноземних мов їхній син ОСОБА_6 з червня 2021 р. на платній основі навчається в ТОВ «Мала комп ютерна академія «ШАГ» Запоріжжя».

Навчальний заклад вона обирала самостійно без участі батька, так як ОСОБА_4 з народження дитини не приймає участі в його житті взагалі, навіть не вітає сина з днями народження й інше.

Відповідно до договору № МА-071016415 від 11.06.2021 р., укладеного між ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Запоріжжя» та ОСОБА_1 , вона сплачує кошти за навчання сина ОСОБА_6 відповідно до додатку № 1 до договору № МА-071016415 від 11.06.2021 р. (за три семестровим варіантом оплати) в розмірі 5900 грн. за кожен семестр.На виконання договору № МА-071016415 від 11.06.2021 р. за навчання сина ОСОБА_6 за період з червня 2021 року по січень 2024 року нею одноособово на рахунок ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Запоріжжя» сплачено грошові кошти розміром 48 382,72 грн., де частка ОСОБА_4 складає 24 191, 36 грн.

Також зазначила, що для забезпечення подальшого розвитку здібностей дитини, розвитку і поглиблення знань та навичків, для забезпечення ефективного процесу навчання в ТОВ «Мала комп`ютерна академія «ШАГ» Запоріжжя», нею придбані комп`ютер, комп`ютерні аксесуари та інше обладнання: на загальну суму 51 118,70 грн., де частка ОСОБА_4 складає 25 559,35 грн.

Син ОСОБА_6 народився з вадами здоров`я, внаслідок чого потребував довгострокового лікування, яке здійснювалось виключно за її рахунок.Надалі в сина виникли інші хронічні захворювання: часті простудні захворювання, аденоїдні вегетації, вазомоторний риніт, часті отити, ГРВІ з бронхообструкцією й інші. ОСОБА_4 здоров`ям сина ніколи не цікавився, допомоги в лікуванні не надавав.

Для оздоровлення сина та профілактики наявних в нього захворювань вона виїжджала з сином ОСОБА_6 до м. Белек в Туреччині на Середземне море: з 25.09.2020 до 03.10.2020; вартість відпочинку склала для двох осіб 56 643,84 грн. (для сина ОСОБА_6 - 28321,92 грн., де частка ОСОБА_4 складає 14 160,96 грн.); з 22.06.2021 до 02.07.2021 вартість відпочинку склала для двох осіб 59 432,00 грн. (для сина ОСОБА_6 - 29 716,00 грн, де частка ОСОБА_4 складає 14 858,00 грн.).

Медичні рекомендації для сина ОСОБА_6 включають зайняття спортом, активний спосіб життя, в холодну пору тепле взуття та теплий одяг тощо. Вона за власні кошти купила сину велосипед вартістю 4 982,05 грн; куртку утеплену вартістю 2500,00грн та черевики утеплені вартістю 2 299,00 грн, загальною вартістю 9 781.05 грн., де частка ОСОБА_4 складає 4 890,53 грн.

Вважає, що викладене свідчить, що підтверджені нею додаткові витрати на сина ОСОБА_6 склали за минулий період 167 320,39 грн., де частка ОСОБА_4 складає 83 660,20 грн., які просить стягнути на її користь.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2024 року провадження по справі відкрите. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У вступному слові позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позовних вимог, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_4 окрім сина ОСОБА_6 , має ще трьох малолітніх дітей. ОСОБА_4 не має заборгованості зі сплати аліментів. Позивач не узгоджувала з ОСОБА_4 вибір платного навчального закладу, крім того, дитина має можливість отримати якісну освіту в державному навчальному закладі на безоплатній основі. Зазначає, що дороговартістий комп`ютер та інші прилади придбані для комп`ютерних ігор, в які грає дитина, і зазначене не може вважатися додатковими витратами на дитину. Також, вважає, що відпочинок матері на Середземному морі жодним чином не пов`язаний з оздоровленням дитини, а придбання одягу та велосипеду, також не є додатковими витратами на дитину, які зумовлені особливими обставинами.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідиииивши наявні в матерілах справи письмові докази приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Запорізького апеляційного суду від 14.08.2019 у справі № 331/6075/18 Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року змінено, а саме змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 р., з 275,10 грн. щомісяця на 1/8 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Також, зазначеною постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 331/6075/18 встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Виконавчий лист у справі № 331/6075/18 перебуває на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_4 на час розгляду справи в суді не має заборгованості зі сплати аліментів, що позивачем не оспорювалося. Крім того, відповідно до пояснень учасників справи , судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2024 року у справі № 331/2039/24, яке не набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти розміром 125 148,75 грн. за період з 01.05.2024 і до повноліття дитини (27.01.2030).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначила , що на виконання договору № МА-071016415 від 11.06.2021 р. за навчання сина ОСОБА_6 за період з червня 2021 року по січень 2024 року нею одноособово на рахунок ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Запоріжжя» сплачено грошові кошти розміром 48 382,72 грн., де частка ОСОБА_4 складає 24 191.36 грн..

Також, для забезпечення подальшого розвитку здібностей дитини, розвитку і поглиблення знань та навичків, для забезпечення ефективного процесу навчання в ТОВ «Мала комп`ютерна академія «ШАГ» Запоріжжя», нею придбані комп`ютер, комп`ютерні ні аксесуари та інше обладнання:

- комп 'ютер персональний вартістю 26 099,00 грн.,

- миша до комп ютера вартістю 1299,90 грн.,

- клавіатура для комп ютера вартістю 2297,90 грн.,

- навушники для комп ютера, вартістю 3705,90 грн.,

- зовнішній жорсткий диск вартістю 3256,00 грн.,

- джойстик на плейстейшен вартістю 2950,00 грн.,

- ігрова консоль вартістю 11510,00 грн.,

загалом на суму 51 118,70грн., де частка ОСОБА_4 складає 25 559,35 грн.

Суд зауважує, що навчання дитини з метою здобуття додаткової IT освіти, де дитина згідно пояснень позивача вчиться розробляти комп`ютерні ігри, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини , з огляду на те, що дитина успішно навчається в Запорізькій гімназії № 2 ім. Лесі Українки, де опановує в тому числі інформатику , не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина в ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Запоріжжя». Навчальний заклад ТОВ «Мала комп`ютерна академія ШАГ Запоріжжя» було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Аналогічні висновки містяться у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19).

Крім того, суд вважає, придбання позивачем дороговартісного комп`ютера Expert PC Ultimate, аксесуарів до нього та ігрової консолі X-BOX, які, як позивач зазначає, нею придбано для розвитку навичків дитини з розробки відеоігр, навчання в ТОВ «Мала комп`ютерна академія «ШАГ» Запоріжжя», також не може розглядатись як додаткові витрати, оскільки необхідність такого придбання не зумовлена особливими обставинами, зазначені витрати не узгоджені з відповідачем по справі .

Суд також зауважує, що упостанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815св21) зазначено, що витрати, які позивачка віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, тому апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивачка не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на дитину. Верховний Суд врахував, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат за відпочинок , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що підтверджено випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.02.2024 р. КНП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради,що ОСОБА_5 часто хворіє простудними захворюваннями, переніс у 2019 році пневмонію, спостерігається у ендокринолога з приводу надлишкової ваги, потребує оздоровлення. Лікарем надано рекомендації щодо потреби дитини у раціональному харчуванні, активному способі життя, занять спортом, плаванням.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виїжджала з сином ОСОБА_6 до м. Белек в Туреччині на Середземне море: з 25.09.2020 р. до 03.10.2020 р., вартість відпочинку склала для двох осіб 56 643,84 грн .; з 22.06.2021 р. до 02.07.2021 р., вартість відпочинку склала для двох осіб 59 432,00 грн .

Разом з тим, перебування позивача з дитиною в п`ятизірковому готелі із системою ULTRA ALL INCLUSIVE, не було узгоджено з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів , що саме перебування на Середземному морі було рекомендовано дитині. Суд вважає, що зазначені витрати також не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України, понесені добровільно ОСОБА_1 , а отже вони не підлягають стягненню з відповідача.

Щодо придбання велосипеда вартістю 4 982,05 грн., суд вважає, що зазначені витрати також не обумовлені особливими обставинами , і зазначене розглядається судом лише як спосіб організації дозвілля дитини.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 було придбано куртку утеплену вартістю 2500,00 грн., та черевики утеплені вартістю 2 299,00 грн..

У Постанові КЦС ВС від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 зазначено, що придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами.

Враховуючи вищенаведене , суд вважає, що саме по собі придбання зимового одягу для дитинине належить до додаткових витрат, і зазначені витрати також не підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. .

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 128, 141, 200, 258,259, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 23 травня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова