Справа № 752/3606/24
Провадження № 2/752/3601/24
У Х В А Л А

07 червня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., перевіривши матеріали позовної заяви, зареєстрованої за № 752/3606/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері, -

встановив:

12.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері.

За даними позовної заяви, адреса відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

За відомостями, що отримані судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» від 19.02.2024 року, не вдалося встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачки.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2024 року зазначений вище позов залишено без руху.

Цією ж ухвалою судді вказано на підстави залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, а саме: ненадання доказів, що підтверджують місце проживання/перебування відповідачки на території, на яку поширюється юрисдикція Голосіївського районного суду м. Києва.

Разом з тим, відповідно до відповіді № 631772 від 07.06.2024 року, отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру, за місце проживання відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою - АДРЕСА_2 .

Правилами статті 13 ЦПК Укпраїни встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-VI, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Правилами статтей 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами про реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 .

Відповідно до правил частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог підлягає визначенню тільки в порядку, передбаченому правилами частини 1 статті 27 ЦПК України.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 , що відносилося до адміністративної території Покровського району Донецької області, відповідно справа не є підсудною Голосіївському районному суду м. Києва.

Правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Наразі, матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері, необхідно передати до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, до територіальної підсудності якого належить вирішення заявленого спору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 187, ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 31 ЦПК України, -

ухвалив:

матеріали позовної заяви, зареєстрованої за № 752/3606/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері, передати до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.