Номер провадження: 22-ц/813/3169/24
Справа № 522/5637/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
20.05.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Венжик Л.С.,
учасники справи:
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Одеської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс»,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року,
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Одеської міської ради,
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якої зазначила, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач посилається на те, що відповідачем нараховується оплата за теплопостачання за тарифами, які є вищими ніж встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 21 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» про зобов`язання здійснити перерахунок за житлово-комунальні послуги та відшкодування моральної шкоди задовольнив частково.
Зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс», здійснити по квартирі, що розташована за адресою АДРЕСА_1 помісячний перерахунок за період часу з 01 травня 2019 року по 31 грудня 2021 року за послуги з опалення житлової площі квартири, а саме з абонентської плати за одиницю приєднаного теплового навантаження, плату за спожиту теплову енергію, вартість теплової енергії у відповідності до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року. У задоволені решти позовних вимог відмовив.
Суд першої інстанції вирішив питання розподілу судових витрат.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що з рахунків-фактур на оплату комунальних послуг вбачається нарахування відповідачем у період з кінця 2019 року початку 2020 року по листопад 2021 року оплати за житлово-комунальні послуги за завищеними тарифами, що не відповідає чинним нормативно-правовим актам, що встановлені уповноваженим на це органом влади, а саме рішенню Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року.
Суд першої інстанції вважав, що доводи позивача щодо завищення тарифів по наданню житлово-комунальних послуг знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відповідачем зазначене не спростовано.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» посилається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції проігноровані доводи відповідача та не надано їм оцінки. Відповідач вважає, що має правові підстави для нарахування плати за послуги опалення та приєднане теплове навантаження за цінами встановленими рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року та у розмірі з урахуванням фактичних витрат. Зазначає, що встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року тарифи є орієнтовними та посилається на положення п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року.
Скаржник посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.07.2020 року у справі № 500/5362/17.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.12.2023 року позивачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, третій особа, право на подання письмових пояснень.
Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав в особистому кабінеті Електронного суду 15.12.2023 року, що підтверджується довідками.
Виконавчий комітет Одеської міської ради копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав в особистому кабінеті Електронного суду 06.12.2023 року, що підтверджується довідками. Пояснень від третьої особи не надходило.
Копію ухвали про відкриття провадження скаржник отримав в особистому кабінеті Електронного суду 06.12.2023 року, що підтверджується довідкою.
Представники позивача та відповідача судову повістку отримали 18.03.2024 року, що підтверджується розпискою
Позивач повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Відповідач та третя особа повістки отримали 04.04.2024 року в особистих кабінетах Електронного суду 06.12.2023 року, що підтверджується довідками.
Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні, апеляційну скаргу просив залишити без змін.
Представник відповідача, який приймав участь у судовому засіданні, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідачем рішення суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому рішення суду в іншій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що з рахунків-фактур на оплату комунальних послуг вбачається нарахування відповідачем у період з кінця 2019 року - початку 2020 року по листопад 2021 року оплати за житлово-комунальні послуги за завищеними тарифами, що не відповідає чинним нормативно-правовим актам, що встановлені уповноваженим на це органом влади, а саме рішенню Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року.
Суд першої інстанції вважав, що доводи позивача щодо завищення тарифів по наданню житлово-комунальних послуг знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відповідачем зазначене не спростовано.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відносини що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються, зокрема положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і на далі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачання теплової енергії відноситься до житлово-комунальних послуг, зокрема є комунальною послугою.
Згідно з вимогами статті 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Згідно із частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 19.05.2019 року.
Пунктом 3.2 Статуту ТОВ «Олімп.Комсервіс», затвердженого рішенням засновника № 2 від 24.06.2008 року, визначено, що видом діяльності ТОВ «Олімп.Комсервіс», зокрема є надання комунальних послуг (централізоване постачання гарячої та холодної води, водовідведення, газо та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів).
Обставини надання відповідачем послуг з теплопостачання позивачу сторонами не заперечуються.
Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем щомісячно на адресу позивача надсилаються рахунки-фактури для оплати комунальних послуг. Позивач не погоджується з розміром тарифів, за якими відповідачем здійснюються вказані нарахування, та вважає, що останні повинні відповідати розміру встановленому рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 120 Конституції України встановлено, що організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади визначаються Конституцією і законами України.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Згідно статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до статті 13 Закону України "Про теплопостачання" до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.
З матеріалів справи вбачається, що розглянувши подання ТОВ «Олімп.Комсервіс» щодо зміни тарифів на теплову енергію та послуги з опалення й гарячого водопостачання, Виконавчий комітет рішенням від 26.11.2015 року № 364 «Про встановлення тарифів на теплову енергію тa послуги опалення гарячого водопостачання ТОВ «Олімп.Комсервіс» для населення та інших споживачів. Тарифи відображені у додатках 1, 2 до вищевказаного рішення.
Зазначене рішення оприлюднено в газеті «Думська площа» (додаток до газети «Одеський вестник») № 49 від 04.12.2015 року.
Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26 листопада 2015 року № 364 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання ТОВ «Олімп.Комсервіс» для населення та інших споживачів» внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.11.2015 року № 364 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання ТОВ «Олімп.Комсервіс» для населення та інших споживачів».

Рішення Виконавчого комітету Одеської міської № 376 від 24.11.2016 року оприлюднено в газеті «Одеський вестник» № 47 від 26.11.2016 року.

Додатком до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.11.2016 року № 376 встановлені тарифи на теплову енергію та послуги опалення і гарячого водопостачання, які надаються ТОВ « Олімп.Комсервіс» для населення (дахова котельня по Фонтанській дорозі 49/1), відповідно до яких вартість теплової енергії - 1232,39 грн за 1 Гкал; абонентська плата за одиницю приєднаного теплового навантаження щомісячно протягом року - 1,78 грн за 1 кв.м опалювальної площі; плата за спожиту теплову енергію, щомісячно протягом опалювального періоду - 20,35 грн за 1 кв.м опалювальної площі.

Відповідач, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі зазначає, що у своїй діяльності керується положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та рішеннями органів місцевого самоврядування, якими затверджено тарифи на послуги. При нарахуванні плати за опалення та теплове навантаження відповідач керувався рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.11.2016 року № 376.

На підтвердження обставин нарахування відповідачем плати за опалення за тарифами, які не відповідають рішенню Виконавчого комітету Одеської міської № 376 від 24.11.2016 року, ОСОБА_1 надано рахунки-фактури за період з 13.01.2020 року по 03.11.2021 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач у вказаний період з кінця 2019 року початку 2020 року по листопад 2021 року дійсно завищив суми до сплати за житлово-комунальні послуги.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/9479/22 встановлено, що «тарифи на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання, які надаються ТОВ «Олімп.Комсервіс» для населення (дахова котельня по Фонтанській дорозі, 49/1), не переглядались до 25.05.2022 року, коли були затверджені нові тарифи Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 75 від 25.05.2022.

Таким чином, ТОВ «Олімп.Комсервіс» у період з 01.06.2019 по 30.04.2022 були відсутні підстави для нарахування плати за послуги опалення та приєднане теплове навантаження за цінами більшими, чим тарифи встановлені Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016».

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення ТОВ «Олімп.Комсервіс» не оскаржувалось.

Відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду обставини нарахування ОСОБА_1 оплати за теплопостачання за тарифами вищими ніж встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської № 376 від 24.11.2016 року не заперечується, так відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що має право на нарахування плати за послуги опалення та приєднане теплове навантаження за цінами, встановленими вказаним рішенням та з урахуванням фактичних витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлений рішенням Виконавчого комітету Одеської міської № 376 від 24.11.2016 року тариф є орієнтовним суперечить зазначеним вище положення законодавства, відповідно до яких саме до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні послуги.

Необґрунтованим колегія суддів вважає посилання скаржника на положення п. 8 ч. 5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», як на підставу урахування фактичних витрат під час нарахування оплати за послуги теплопостачання.

Положеннями п. 8 ч. 5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води визначено, що коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - перерахунок тарифів у зв`язку із зміною протягом строку їх дії обсягу окремих складових, вартість яких змінилася з причин, які не залежать від ліцензіата (суб`єкта господарювання).

Абзацами другим та третім пункту 11 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (тут і в подальшому у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі зміни протягом строку дії тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, обсягу окремих витрат, пов`язаних із провадженням ліцензованої діяльності та наданням комунальних послуг, з причин, що не залежать від ліцензіата (суб`єкта господарювання), зокрема збільшення або зменшення податків і зборів (обов`язкових платежів), мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму, орендної плати та амортизації, підвищення або зниження цін і тарифів на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, зміни обсягу фінансових витрат, складової частини планованого прибутку, у тому числі внаслідок зміни курсу валют за наявності в ліцензіата кредитних зобов`язань перед міжнародними фінансовими організаціями, може проводитися коригування тарифів.

Механізм коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води застосовується уповноваженим органом виключно протягом строку дії таких тарифів.

Положеннями п. 96 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для встановлення одноставкових тарифів на послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води суб`єкт господарювання щороку до 1 червня (крім суб`єктів господарювання, що вперше встановлюють тарифи) подає уповноваженому органові заяву і розрахунки таких тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час проведення таких розрахунків. Порядок розгляду уповноваженими органами розрахунків тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, поданих суб`єктом господарювання, встановлюється Мінрегіоном.

Механізм коригування тарифів застосовується уповноваженим органом виключно протягом строку дії тарифів. Під час коригування тарифів кількісні показники, враховані у структурі діючих тарифів, не переглядаються. Якщо протягом строку дії тарифів обсяг витрат, пов`язаних з наданням послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, не змінився, то відповідні тарифи застосовуються суб`єктом господарювання на підставі рішення уповноваженого органу, яким встановлено такі тарифи на новий строк (абз. 4, 5, 6 п. 98 Порядку).

З викладеного вбачається, що механізм коригування тарифів застосовується лише уповноваженим органом, разом з тим, відповідачем не доведені та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин коригування встановлених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської № 376 від 24.11.2016 року тарифів на теплопостачання у визначеному законодавством порядку у спірний період, а саме з травня 2019 року по грудень 2021 року, тому посилання в апеляційній скарзі на положення п. 8 ч. 5 Порядку та можливість відповідача нарахувати оплату за теплопостачання з урахуванням фактичних витрат без відповідного рішення уповноваженого органу, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Отже, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» здійснити по квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 помісячний перерахунок за період часу з 01 травня 2019 року по 31 грудня 2021 року за послуги з опалення житлової площі квартири, а саме з абонентської плати за одиницю приєднаного теплового навантаження, плату за спожиту теплову енергію, вартість теплової енергії у відповідності до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 376 від 24.11.2016 року.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.07.2020 року у справі № 500/5362/17, не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини у вказаній справи не є релевантними. Так, у справі № 500/5362/17 встановлено, що «ОСОБА_1 здійснено самовільне відключення квартири від мережі централізованого опалення, що не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією».

Також колегія суддів зауважує, що положеннями Житлового кодексу України, Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити отримані послуги, разом з тим позивач обставини отримання послуг та обов`язок оплатити вказані послуги не заперечує, а лише не погоджується з розрахунком їх розміру, предметом позову у цій справі є зобов`язання здійснити перерахунок оплати за комунальні послуги, при цьому відповідач із зустрічним позовом про стягнення заборгованості не звертався, тому доводи апеляційної скарги щодо намагання уникнути відповідальності за користування послугами без здійснення оплати не заслуговують на увагу.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова