ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/529/24
провадження № 2/691/350/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майнео, а саме будівлю складу розміщеного у АДРЕСА_1 , придбаного ним за набувальною давністю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи із наступного.

Згідно із вимогами ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст. ст. 175 - 177 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, вартістю майна (стаття 176 ЦПК України).

За подання позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно, позивач має сплатити 1 % від ціни позову, тобто за дійсною вартістю спірного нерухомого майна.

Суд зауважує, що визначення ціни позову майнового характеру є обовязковою вимогою до позовної заяви, і процесуальний закон не передбачає підстав звільнення позивача від його виконання. Така вимога кореспондується з приписами ЗУ "Про судовий збір", відповідно до яких сума судового збору, яка підлягає сплаті у позовах майнового характеру визначається виходячи саме із ціни позову.

Позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на будівлю складу розміщеного у АДРЕСА_1 , проте позивачем не проведено оцінку майна, не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру з якої повинен бути сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, позивачу необхідно вказати ціну позову щодо позовних вимог та сплатити (доплатити) суму судового збору, яка відповідатиме одному відсотку від ціни позову.

Крім того, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, як, яким чином і коли відповідач порушив, не визнав чи оспорив права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст. 334 ЦК України.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом.

Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь -який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

На обгрунтування позову позивач вказує, що 10 травня 2006 року між ним, ОСОБА_1 та ВАТ "Воронівське" с. Воронівка, Городищенського району, Черкаської області укладеного договір купівлі-продажу будівлі складу в кількості 1 шт. вартістю 1250 грн.. Зазначений договір підписаний ним та Арбітражним керуючим Господарського суду Черкаськуої області від 10.12.2004 року по справі №01/2788.

Згідно інформаційного листа № 24-150 /0/4-13 від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" в частині 6 зазначено, що позов про право власності за давністю володіння не може предявити законний володілець, тобто особа яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. Це призводить до помилки у правовідносинах, і до договірних правовідносин застосовуються правовідносини набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Позивачем також не додано будь-яких доказів, які б підтверджували, що нерухоме майно, право власності на яке він просить визнати, перебуває у його безперервному володінні.

Згідно частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дотримання вимог статті 175 ЦПК України при предявленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975, "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на викладене, вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Недоліки, які встановлені судом, перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, в справі № 691/529/24, залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків позовна заява вважатиметься не поданою та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця