Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Галушко С. С,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

- орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки остання не виконує батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків. Крім цього прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 лютого 2024 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_2 викликано до суду шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Позивач, ОСОБА_1 і його представник, адвокат Галушко С.С. у судовому засіданні підтримали позов і прохали його задовольнити. Крім цього прохали залишити без розгляду вимогу про стягнення аліментів, оскільки таке питання вже вирішено.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, відзиву до суду не подала.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в судовому засіданні не заперечували проти позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити.

Судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні (а.с.10).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 року визначено місце проживання ОСОБА_3 спільно з батьком, ОСОБА_1 . Крім цього, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13).

На цей час ОСОБА_3 є вихованкою Кобеляцького закладу дошкільної освіти № 2 «Золотий півник» Кобеляцької міської ради Полтавської області. У вихованні дитини бере участь лише батько дитини. ОСОБА_2 на батьківські збори не з`являється, з дитиною у дитячому садочку не спілкується, не бере участь у її вихованні ( а.с. 14).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області прийняв висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносного її малолітньої доньки, ОСОБА_3 . Органом опіки та піклування установлено, що ОСОБА_2 востаннє бачила дитину у 2021 році. Відтоді до дитини не приїздила, участі у вихованні не брала, не цікавилася життям, фізичним, духовним і моральним розвитком дитини, хоча батько дитини місце проживання не змінював, не перешкоджав у спілкуванні матері з дитиною. ОСОБА_2 свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання та утримання доньки, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі (а.с.41-42).

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проживали спільно в с. Кунівка Кобеляцького району Полтавської області та в них народилась спільна донька - ОСОБА_3 . Коли дитині було шість місяців мати дитини залишила постійне місце проживання і більше додому не поверталась, життям доньки не цікавилась.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 у 2021 році залишила місце свого постійного проживання. Цього ж року місце проживання дитини визначено з батьком і матір дитини з цього часу ( незважаючи на вік дитини) життям доньки не цікавилась. Відомостей про здійснення тиску на відповідача та незадовільний стан здоров`я судом не встановлено, тому суд вважає, що ОСОБА_2 свідомо та умисно ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків. Оскільки станом на моменту прийняття рішення судом ОСОБА_2 жодних заяв по суті справ не подала, суд вважає, що на цей час не бажає виправитись і виконувати свої батьківські обов`язки.

На переконання суду ОСОБА_2 свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, яку востаннє бачила у 2021 році (коли дитині було лише шість місяців), а тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Крім цього, суд вважає за доцільне залишити позов ОСОБА_1 у частині з відповідача аліментів на утримання дитини, так як з цього питання є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, то такі витрати необхідно стягнути із відповідача.

Керуючись статтями 2, 10, 12, 81, 141, 256 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 164, 166, 180, СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо її малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя