Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/213/24
Провадження № 2/376/359/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивач вказала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.03.2000 розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14.03.2000 Серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні.

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 28.08.2023 року відповідач сплачує на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі 1500,00 гривень на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

Однак, вказаної суми аліментів не вистачає на забезпечення всіх потреб дитини, зокрема, на навчання та лікування сина.

Позивач вказує, що їхній син ОСОБА_3 , 2007 року народження, має другу групу здоров`я, часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями, потребує постійного придбання додаткових ліків та спеціальних продуктів харчування, на які коштів позивача не вистачає.

Так, позивачем на придбання медичних препаратів і відповідних продуктів харчування для сина ОСОБА_4 було витрачено у місяць приблизно 7717,00 гривень.

Також син має потяг до інформаційно-технічних наук і потребує забезпечення відповідними ґаджетами для навчання у закладі, успішної підготовки для складання НМТ та вступу до ВУЗ і подальшого здобуття освіти. На придбання ноутбука для сина необхідно 16798,00 гривень.

З урахуванням викладеного позивач просить суд задовольнити позов, стягувати з відповідача щомісячно додаткові витрати на лікування сина у розмірі 3500,00 грн., а також половину вартості на придбання ноутбука у розмірі 8399,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а. с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Родіна Олена Василівна подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.40).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За загальним правилом частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України).

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.03.2000 розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.03.2000 року Серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис № 2 видано Виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області 18 січня 2007 року (а.с.5).

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 28.08.2023 року відповідач сплачує на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі 1500,00 гривень на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-17).

Станом на 20.03.2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що підтверджується Довідкою-перерахунком Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області від 20.03.2024 № 13837 (а. с. 41-43).

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 01.11.2023 року, ОСОБА_3 , 2007 року народження, має другу групу здоров`я, часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями, має надмірну масу тіла (а.с.9).

У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст. 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У Постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У Постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, які обумовлені особливостями характеру дитини, її здібностями, а саме: син має потяг до інформаційно-технічних наук і потребує забезпечення відповідним ґаджетом для навчання у закладі, успішної підготовки для складання НМТ та вступу до ВУЗ і подальшого здобуття освіти. Дане підтверджується довідкою Горобіївського навчально-виховного комплексу від 25.10.2023 №120 (а.с.10).

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 182 СК України визначено, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд повинен взяти до уваги можливість несення таких витрат відповідачем.

Суд зауважує, що відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину. Відповідач не надав суду доказів наявності на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків тощо, доказів розміру отримуваних доходів.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем доведено потребу дитини у забезпеченні ґаджетом - ноутбуком для навчання у закладі, успішної підготовки для складання НМТ та вступу до ВУЗ і подальшого здобуття освіти, позивач одна не в змозі придбати даний ґаджет, а відповідач не надав доказів на спростування заявленої вимоги позивача, що він не може нести витрати на утримання дитини за станом здоров`я чи з інших поважних підстав, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати наперед додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становлять половину вартості ноутбука, разово, у розмірі 8399,00 гривень.

Також на лікування та харчування дитини позивачем було витрачено 7717,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 19-22).

Суд вважає, що витрати пов`язані з потребами на лікування дитини, є додатковими витратами, у розумінні ст. 185 СК України, що викликані особливими обставинами.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату харчування дитини, засобів гігієни, одягу, то слід зазначити наступне.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Суд вважає, що підтверджені позивачем витрати на придбання ліків для дитини на загальну суму 4000,00 грн. є додатковими в розумінні статті 185 СК України, та не відносяться до повсякденних, тому керуючись статтею 141 СК України, якою закріплено принцип рівності батьків у правах та обов`язках щодо дитини, знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. - половини витрат, які вже фактично понесені позивачем, оскільки ці витрати пов`язані із особливими обставинами (хворобою та лікуванням дитини).

Однак з виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 01.11.2023 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має хронічних захворювань, на лікування яких потрібно постійне придбання медичних препаратів, хвороби дитини носять періодичний чи сезонний характер, тому додаткові витрати на користь позивача у розмірі 2000,00 гривень слід стягнути розово, а не щомісячно.

Разом з тим, витрати позивача на харчування дитини, придбання одягу не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на дитину в розумінні статті 185 СК України, та повинні покриватися аліментами, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення.

За вказаних обставин, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Таким чином суд, враховуючи достовірно встановлені судом докази та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнення з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на дитину, разово, в розмірі 2000,00 грн. та додаткові витрати на придбання ноутбука для розвитку дитини, неперед, разово, у розмірі 8399,00 грн.

Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України та вимоги Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути у дохід держави кошти у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 150, 182,185 СК України, ст. ст. 2,4,12, 13,76, 81, 141, 178,211,223,247,263-268, 273, 351,354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , понесені додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разово, у розмірі 2000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додаткові витрати на придбання ноутбука для розвитку сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наперед, разово, у розмірі 8399,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко