Дата документу 27.05.2024
Справа № 334/600/15-ц
Провадження № 2-п/334/42/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/600/15 за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/600/15 за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що розгляд справи відбувся за відсутності відповідача, який не отримував судові повістки та копію рішення. Вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 року прийнято помилково, оскільки судом не враховано всіх обставин справи. Є підстави для застосування строку позовної давності. Окрім того, договір поруки є припиненим, в зв`язку із чим неможливе солідарне стягнення зі співвідповідача.

Просить скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/600/15 за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подану з заяву, надавши пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив можливість задоволення заяви, зазначивши, що суд мав підстави для проведення заочного розгляду справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Окремо вказав на пропущення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/600/15 від 14 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» (р/р № НОМЕР_3 в ТВБВ № 10003/0603 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, ) заборгованість за кредитним договором № 545/1 від 20.02.2007 року в сумі 343676,12 грн., понесені судові витрати на оплату судового збору 3436,00 грн., а всього 347112,12 грн. (триста сорок сім тисяч сто дванадцять гривень 12 коп.)

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву (заперечень за ЦПК України, що діяв до 15.12.17 р.) з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

28.01.2015 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 3.02.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із ч.1 ст. 77 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом неодноразово здійснювався виклик відповідача у судове засідання шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням, які відповідачем отримувались (а.с. 67, 130).

В Україні інститут заочного провадження у цивільному процесі введено у 2004 році. Його поява у ЦПК відповідає положенням Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо реалізації принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення судової системи та відображає положення Додатку до Рекомендації № R (84) 5.

Існування інституту заочного розгляду справи дає змогу суду здійснювати покладені на нього повноваження більш ефективно та своєчасно, а також зменшує кількість потенційних зловживань та затримок з боку відповідачів під час розгляду справ. Введення процедури заочного розгляду справ дало змогу підвищити ефективність правосуддя, зокрема, завдяки можливості відстояти порушені права позивача у стислі строки.

Інститут заочного провадження, спрямований на розвиток та підтримання ч.1 ст. 44 ЦПК «Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається». Зазначене свідчить, що заочне провадження є однією з гарантій позивача на отримання своєчасного судового захисту своїх прав, а також значно зменшує можливості відповідача зловживати своїми процесуальними правами, зокрема, шляхом затягування процесу розгляду справи. Отже, метою інституту заочного розгляду справи є сприяння ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

Щодо поважних причин неявки відповідача до судового засідання, то обов`язок суду полягає у перевірці не лише факту належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, а й про поважність причин такої неявки, якщо вони були зазначені. За відсутності відповідача з причин, які суд визнав поважними, заочний порядок розгляду справи виключається. Законодавство не містить переліку поважних причин, а отже, визначення поважності певних обставин залишається на розсуд суду. Так, на практиці до кола поважних причин суди відносять, зокрема, хворобу відповідача, яка підтверджується медичною довідкою, відсутність відповідача у зв`язку з відрядженням тощо. Одночасно, слід зазначити, що суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщеного відповідача, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладений на сторони спору.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення).

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст.4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, над обставинами неявки відповідача та/або його представника.

Слід зазначити, що кожна сторона маючи обсяг прав, розпоряджається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст. 11 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд зважив на наявність доказів в обґрунтування тих вимог, які просив задовольнити позивач, встановив правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та надав їм відповідну правову оцінку. Інша оцінка таких правовідносин не є метою розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/600/15 за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І типу № філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 27 травня 2024 року о 14.00 год.

Суддя О.М. Гнатюк