Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 213/1049/24
УХВАЛА

Іменем України

22.05.2024 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Баранського Д.М., за участю секретаря Поліщук Т.І., представника позивача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Предметом позову є вимоги про: стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в розмірі 15666,05 грн, заборгованості за абонентське обслуговування в розмірі 180,85 грн, а всього 16724,28 грн.

Позов заявлений з тих підстав, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), а вони зобов`язані здійснювати оплату за отриману послугу, згідно з установленими тарифами.

Відповідач ОСОБА_2 є власником майна за адресою: АДРЕСА_1 , а тому будучи споживачем житлово-комунальних послуг за цієї адресою, зобов`язаний оплатити позивачу отримані послуги.

Згідно з чч. 1, 8 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Положення ст. 30 ЦПК України визначають виключну підсудність цивільних справ.

За змістом п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, спори про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо, повинні розглядатися за місцезнаходженням нерухомого майна.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17) зазначив, що «правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності».

Предметом позову є вимоги про: стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в розмірі 15666,05 грн, заборгованості за абонентське обслуговування в розмірі 180,85 грн, а всього 16724,28 грн.

Позов заявлений з тих підстав, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), а вони зобов`язані здійснювати оплату за отриману послугу, згідно з установленими тарифами.

Відповідач ОСОБА_2 є власником майна за адресою: АДРЕСА_1 , а тому будучи споживачем житлово-комунальних послуг за цієї адресою, зобов`язаний оплатити позивачу отримані послуги.

Отже, цей спір виник з нерухомого майна, а відтак на нього поширюються правила виключної підсудності про розгляд за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду (ч. 2 ст. 31 ЦПК України).

Ця справа, враховуючи їх предмет, підставу, суб`єктний склад, ніколи не належала до підсудності Долинського районного суду Кіровоградської області, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, що розташоване на території юрисдикції Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу.

За ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, ця справа за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягає направленню для розгляду до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 258-260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (вул. Груні Романової, 6-а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Д. М. Баранський