Справа № 302/631/23
Провадження № 6/302/20/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 смт.Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2024 року старший державний виконавець Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Почіль Іван звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Старший державний виконавець Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області у поданні зазначає, що на виконанні у Міжгірському відділі державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 71938439 з примусового виконання виконавчого листа Міжгірського районного суду від 16.05.2023 по справі № 302/631/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Міжгірської селищної ради матеріальної шкоди, заподіяної природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 24042 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

У поданні вказано, що відповідно до ст.3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 05.06.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71938439, боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено на адреси сторін виконавчого провадження.

Боржником в наданий строк не подано державному виконавцю декларацію про доходи та майновий стан. З метою забезпечення своєчасного виконання рішення суду боржником, державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, постанова від 01.11.2023 року №71938439. Також, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 01.11.2023 року №71938439. Копії постанов направлено на адреси сторін виконавчого провадження відома та до виконання установам.

Згідно відповіді ДФС України на запити старшого державного виконавця у боржника ОСОБА_1 відсутні відкриті розрахункові рахунки. Згідно відповіді Пенсійного фонду України на запити старшого державного виконавця щодо інформації працевлаштування боржника за трудовими цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та інформацію про отримання пенсії не знайдено.

Згідно відповіді ДПС України на запити старшого державного виконавця щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня. Згідно відповіді МВС України на запит № 179841751 від 01.11.2023 року; запит №.05.2024 року у боржника відсутні рухомі транспортні засоби.

Згідно перевірки інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ФОП, або керівником підприємства (підприємств), фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 не являється.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №363238422 від 25.01.2024 року, у боржника ОСОБА_1 відсутнє зареєстроване майно на праві приватної власності.

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України в Закарпатській області на запит державного виконавця від 13.05.2024 року №71938439/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований паспортом громадянина для виїзду за кордон. Враховуючи вищевикладене, протягом усього перебування на виконанні виконавчого документа, рішення Міжгірського районного суду боржником ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконано навіть частково, від такого виконання боржник ухиляється, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належних доходів. Невиконання боржником рішення суду порушує права сторони виконавчого провадження стягувача.

На адресу проживання боржника ОСОБА_1 надсилались виклики від 25.01.2024 №71938439/24; від 12.04.2024 №4207/24.11-38 щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду не виконав, то тому просить винести ухвалу суду, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом Міжгірського районного суду від 16.05.2023 року по справі № 302/631/23.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомлено, проте у змісті клопотання державний виконавець просить розглянути подання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розглянувши подані документи та матеріали, ознайомившись у судовому засіданні зі всіма матеріалами виконавчого провадження АП № 71938439, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Почіль І. перебуває виконавче провадження ВП № 71938439 з примусового виконання виконавчого листа № 302/631/23, виданого 16.05.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Міжгірської селищної ради матеріальної шкоди, заподіяної природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 24 042 гривень.

В обґрунтування зазначеного подання старший державний виконавець зазначив, що рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження». З метою забезпечення своєчасного виконання рішення суду боржником державним виконавцем накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника за постановою від 01.11.2023 року. Також, старшим державним виконавцем надіслані електронні запити до Пенсійного Фонду України про надання інформації про осіб боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовим договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсії та Державної фіскальної Служби України, інформації про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб та наявність номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником фізичною особою підприємцем. Згідно відповідей на вказані запити інформація стосовно боржника не знайдено.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду боржником до даного часу не виконується, що підтверджується матеріалам доданими до подання та безпосередньо оригіналами виконавчого провадження ВП № 71938439, які були оглянуті судом у судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні ВП №71938439 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за вищенаведеними підставами.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання старшого державного виконавця Міжгірського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Почіль І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянину України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , - за межі України, до виконання боржником свої зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.05.2023 року по справі № 302/631/23, без вилучення закордонного паспорту.

Виконання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - доручити Державній прикордонній службі України (м.Київ, вул. Володимирівська, 26, інд.01601).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО