22.05.2024 Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/8405/23
Провадження № 2-др/644/11/24
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.,

за участі секретаря судових засідань Дроженко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження заяву представника позивача - адвоката Індутного-Шматько Станіслава Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Індутного-Шматько С.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.01.2021 по 30.09.2023 у розмірі 116930,75 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 116930,75грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Представник позивача адвокат Індутний-Шматько С.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу представник позивача посилається на те, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, про які було зазначено у позовній заяві.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивачки про ухвалення в справі додаткового рішення не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Системний аналіз зазначених положень свідчить про те, що докази понесених стороною витрат на правову допомогу, або тих, які вона планує понести у зв`язку з розглядом справи, повинні бути надані суду стороною під час розгляду справи, або сторона повинна звернутися до суду з заявою про надання цих доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, але все одно така заява повинна бути зроблена стороною до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення рішення, незалежно від того, в якому порядку здійснюється розгляд справи та чи проводяться судові дебати чи ні.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат по виконаній роботі, тоді у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам щодо яких інша сторона мала заперечення.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 607/4341/20 визначено, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

Оскільки доказів понесених позивачкою витрат на правничу допомогу під час розгляду справи суду надано не було, представник позивача в позовній заяві обмежився лише вказівкою на попередній розмір цих витрат, заяви про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від позивачки та її представника до суду під час розгляду справи по суті не надходило, тому підстави для відшкодування цих витрат були відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини 1статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як убачається зі змісту рішення суду від 14.05.2024, судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн., тобто питання про розподіл судових витрат у справі вирішено, а тому підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Індутного-Шматько Станіслава Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через районний суд.

Суддя: