ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/522/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства «КМС-1»

про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Приватного підприємства «КМС-1» (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- розірвати договір оренди землі (кадастровий номер :01:042:0272) від 24.07.2018.

Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовна заява подана представником адвокатом Шустровим Євгеном Федоровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2440 від 20.02.2012), який діє на підставі ордеру про на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1273447 від 26.03.2024.

Позовна заява обґрунтовується тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з ріллі площею 7,1183 га та кормових угідь площею 2,4040 га. Відповідно до інформаційної довідки земельна ділянка позивача знаходиться в оренді у відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки, строком оренди на 7 років. Договором визначено орендну плату в розмірі 5055,28 грн. Однак, відповідач орендну плату не виплачує.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також, судом запропоновано сторонам подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом.

Ухвалою суду в межах його компетенції визначено розглядати вказану справу за правилами спрощеного провадження, оскільки дана справа є справою незначної складності, малозначною справою. Вказане відповідає практиці Верховного Суду, зокрема, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 169/849/21.

На офіційну адресу відповідача, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка 17.04.2024 повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Згідно п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Як встановлено судом, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №114 від 19.05.1999, який виданий на підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів №5-5/ХХІІІ від 25.03.1999, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 9,5223 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з ріллі площею 7,1183 га та кормових угідь площею 2,4040 га.

Відповідно до інформаційної довідки №291559463 від 21.12.2021 земельна ділянка позивача площею 7,1183 га, кадастровий номер :01:042:0272, знаходиться в оренді у відповідача на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 24.07.2018 (далі Договір), строком оренди на 7 років. Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.07.2018, номер запису про інше речове право: 27595839.

Відповідно до пункту 4.1. цього Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у національній валюті України гривні. Розмір орендної плати складає 5,8 % від нормативно-грошової оцінки землі і становить у грошовому розмірі 5055,25 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель (пункт 4.2. Договору).

Орендна плата вноситься орендарем в строк до 30 грудня поточного (звітного) року. Орендна плата сплачується готівкою орендодавцю чи уповноваженій ним особі. За заявою орендодавця орендна плата може сплачуватись у безготівкові формі, шляхом перерахування коштів на особовий (картковий) рахунок орендодавця (пункт 4.3. Договору).

Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення ціни тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами в інших випадках передбачених законодавством (пункт 4.3. Договору). Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (пункт 8.4.5 Договору).

Відповідно до пункту 11.3.2. цього Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок систематичного невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (пункт 11.4. Договору).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не сплачує орендну плату, чим порушує взяті на себе за Договором обов`язки.

При цьому, а ні в позовній заяві, а ні в інших поданих ним документах не зазначив, за які саме періоди відповідачем не сплачувалася орендна плата, тим самим не обґрунтував систематичність такої не сплати.

Так само, позивач в порушення свого обов`язку доведення обставин, а ні разом з поданням позовної заяви, а ні на пропозицію суду надати всі наявні у нього докази на обґрунтування позовних вимог, не надав доказів не отримання орендної плати.

Як встановлено судом, Договір містить положення щодо можливості отримання орендної плати як готівкою так і переказом на картковий рахунок. Натомість, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, обмежився лише зазначенням про не отримання орендної плати, однак будь-яких доказів, які б підтверджували цю обставину ним не надано.

Таким чином, позивачем не доведено обставин систематичного невиконання другою стороною обов`язку щодо сплати орендної плати, як підстави для розірвання Договору.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, а отже в позові слід відмовити повністю.

Щодо розподілу судових витрат.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

За змістом статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки в позові відмовлено, підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Інших витрат сторонами не заявлялися.

Керуючись статтями 44, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «КМС-1» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Приватне підприємство «КМС», місцезнаходження: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Курилівка, вул. Гагаріна, 6, .

Повне судове рішення складено та підписано 30.05.2024.

Суддя І.М. Соловйов