ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/2424/22 Номер провадження 22-ц/814/627/24Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіна О.І.,

суддів: Пилипчук Л.І., Прядкіна О.В.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Харківміськгаз», третя особа: ОСОБА_2 (голова правління АТ «Харківміськгаз») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації (індексації), стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор Газорозподільної системи «Харківміськгаз» (надалі АТ «ОГС «Харківміськгаз») в якому просив :

визнати незаконним та скасувати наказ АТ «ОГС «Харківміськгаз» №06/01.5.1-з від 17.01.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби АТ «ОГС «Харківміськгаз» з 18.01.2022 року;

стягнути з АТ «ОГС «Харківміськгаз» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та компенсацію (індексацію) з 18.01.2022 року;

стягнути з АТ «ОГС «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 грн., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 26.01.1998 року був прийнятий на посаду слюсаря ВАТ «Харківміськгаз» (правонаступником якого є ПАТ «Харківміськгаз»), а з 15 грудня 2014 року - майстром зміни аварійно-диспетчерської служби.

Наказом № 06/01.5.1-з від 17.01.2022 року його звільнено з посади старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вважає вказане звільнення необґрунтованим, здійсненним з порушенням трудового законодавства, яке відбувалося без погодження профспілки, членом якої він є.

З огляду на незаконність звільнення, роботодавець має сплатити йому компенсацію (індексацію) за весь час вимушеного прогулу з 18.01.2022 року та моральну шкоду в сумі 150000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківмісьгаз» № 06/01.5.1-з від 17.01.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківмісьгаз» з 18.01.2022 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 18.01.2022 року по 13.06.2023 року у розмірі 305382,56 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3473,40 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження систематичності невиконання позивачем трудових обов`язків, що стало підставою для винесення оскаржуваного наказу про звільнення.

Також суд зазначив про недотримання роботодавцем норм трудового законодавства в забезпеченні прав члена профспілки щодо отримання згоди останньої при звільненні її члена.

Зважаючи на наявність підстав для часткового задоволення позову, суд стягнув на користь працівника середній заробіток та 2000 грн. моральної шкоди з огляду на порушення роботодавцем його трудових прав , що спричинило йому значні душевні хвилювання.

Не погодившись з даним судовим рішенням, АТ «ОГС «Харківміськгаз», оскаржило його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що після ухвалення судового рішення апеляційним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 03.03.2020, останній продовжував допускати порушення трудової дисципліни, в зв`язку з чим до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган та стало обґрунтованою підставою для його звільнення, чому суд першої інстанції не дав належної оцінки.

Також звертає увагу, що в роботодавця був відсутній обов`язок щодо звернення до профспілкової організації, оскільки ОСОБА_1 не є членом Первинної профспілкової організації ПАТ «Харківміськгаз» профспілки працівників газових господарств України, яка діє на підприємстві.

Разом з тим, Первинна профспілкова організація АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» Харківської міської організації професійної спілки підприємців, головою якої зазначено позивача не повідомила товариство про своє існування, не надала документів про легалізацію, статут та інші, та ніколи не вела свою діяльність на підприємстві.

Також товариство звернулося до Харківської міської організації професійної спілки підприємців на підставі свідоцтва та статуту якої і було створено Первинну профспілкову організацію АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , про те не отримало конкретної відповіді про надання згоди на звільнення, в зв`язку з чим, у відповідності до ч. 4 ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» було визнано, що вказана спілка надала згоду на розірвання трудового договору.

Вважає, що за вказаних обставин товариством було дотримано процедуру звільнення працівника, у зв`язку з чим суд першої інстанції допустився помилки при встановленні фактичних обставин справи та прийшов до невірного висновку про наявність підстав для поновлення позивача на роботі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 26 січня 1998 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду слюсаря ВАТ «Харківміськгаз» (правонаступником якого є ПАТ «Харківміськгаз»), а з 15 грудня 2014 року - майстром зміни аварійно-диспетчерської служби.

Наказом № 06/01.5.1-з від 17 січня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра зміни аварійно-диспетчерської служби за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд дійшов висновку, що роботодавець в наказі про звільнення ОСОБА_1 не зазначив, за які порушення трудової дисципліни, що були ним допущені, його звільнено з посади. Не надав доказів систематичності невиконання трудових обов`язків.

Також місцевий суд встановив, що товариством порушено норми трудового законодавства щодо отримання згоди профспілкового комітету на звільнення голови профспілки, яким є ОСОБА_1 .

Зважаючи на незаконність звільнення, суд стягнув як середній заробіток за час вимушеного прогулу, так частково і моральну шкоду.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з АТ «ОГС «Харківміськгаз».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок - допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Матеріалами справи доводиться, що згідно наказу АТ «ОГС «Харківміськгаз» №826/01.5.1-ос від 28.08.2021 ОСОБА_1 на підставі ст. 147 КЗпП України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за відмову від ознайомлення під підпис з посадовою інструкцією, положенням про аварійно-диспетчерську службу та з правилами внутрішнього трудового розпорядку, що є порушенням норм ст. 21 КЗпП України. Від ознайомлення з вказаним наказом ОСОБА_1 відмовився, про що було складено відповідний акт.

Зазначений наказ працівником в передбаченому законом порядку оскаржений не був.

10.12.2021 за №1087/01.5.1-ос роботодавцем винесено наказ про оголошення догани ОСОБА_1 за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме запізнення на роботу 04.12.2021 з 08:00 до 09:38 год. Від ознайомлення з вказаним наказом ОСОБА_1 також відмовився, про що було складено відповідний акт.

Наказ про притягнення до відповідальності за порушення трудової дисципліни у вигляді запізнення на роботу позивачем не оскаржувався, а відтак зазначені накази роботодавця про притягнення працівника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є чинними та заслуговують на увагу, оскільки засвідчують вчинення працівником двох конкретних дисциплінарних проступків.

22.12.2021 на підприємстві було проведено службову перевірку, якою встановлено факти порушення трудової дисципліни та систематичного невиконання посадових обов`язків майстром АДС ОСОБА_1 які виразились в тому, що останній в період з 04.03.2020 р. по даний час відмовляється від проходження навчання та обов`язкового інструктажу з питань охорони праці , не бажає ознайомлюватись з посадовою Інструкцією та з іншими чинними на підприємстві нормативно-правовими актами.

Крім того, 24.12.2021 р. на ім`я голови правління АТ «Харківміскгаз» начальником аварійно-диспетчерської служби, в підпорядкуванні якого знаходився позивач як старший майстер зміни, складено службову записку про чергову відмову останнього від надання документів про проходження ним навчання і отримання посвідчення про виявлення потрібних знань в галузі охорони праці, надання медичної допомоги, а також проходження спеціального навчання з охорони праці.

Також матеріалами справи доводиться, що протягом 2021 року на неодноразові вимоги адміністрації товариства про надання старшим майстром зміни ОСОБА_1 як працівником, який має проходити навчання з охорони праці та надання медичної допомоги, а також володіти спеціальними знаннями нормативно-правових актів з охорони праці, останній відмовлявся від їх надання та не надає роботодавцю відповідні протоколи про проходження ним навчання та посвідчення встановленого зразка.

Так, працівник ОСОБА_1 в силу своїх посадових обов`язків та займаної посади мав володіти знаннями в сфері діючих нормативно - правових актів з охорони праці, серед яких «Правила безпеки системи газопостачання», «Інструкції з безпечного ведення газонебезпечних робіт», Правила охорони прана праці під час виконання робіт на висоті та інші.

Проте, позивачем залишились без реагування вимоги адміністрації про проходження вищевказаних навчань та необхідність надання документів, які б засвідчували проходження таких навчань.

Такі відмови від надання зазначених документів зафіксовані в актах від 18.11.2021 року, 26.11.2021 року 30.11.2021 року, 08.12.2021 року, що в кінцевому результаті слугувало підставою для складання начальником АПДС ОСОБА_3 службової записки на ім`я голови товариства з пропозицією звільнити майстра зміни ОСОБА_1 .

Фактично зафіксовані відмови від проходження відповідного навчання та інструктажу, не надання посвідчення про їх проходження та оволодіння необхідним обсягом знань з охорони праці та надання медичної допомоги, необхідно розглядати як сукупність триваючих дій працівника ОСОБА_1 , які свідчать про вчинення ним одного виду порушення.

Таким чином, протягом року працівником ОСОБА_1 вчинено три окремі дисциплінарні проступки, за які він притягнутий до відповідальності як у вигляді доган, так і за скоєння одного триваючого порушення - звільнення з роботи. При цьому, будь-яких доказів наявності поважних причин, в силу яких працівником було допущено такі порушення трудової дисципліни, матеріали справи не містять.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що він як голова профспілкової організації спочатку мав з ними ознайомитись, погодити їх на засідання профспілки, а потім керуватись в своїй роботі.

Так, основні права та обов`язки працівників ПАТ «Харківмісткгаз» встановлені Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які діють на підприємстві з грудня 2013 року, тобто задовго до того, як ОСОБА_1 очолив створену ним профспілку.

Згідно до п. 3.20 зазначених Правил працівники зобов`язані проходити у встановленому порядку періодичні перевірки знань з питань охорони праці та проходити періодичні медичні огляди.

03.10.2016 р. позивач був ознайомлений з Посадовою інституцією майстра зміни аварійно-диспетчерської служби, яка також передбачає необхідність проходити таку перевірку знань.

В даному випадку, колегія суддів розцінює зазначені твердження позивача як спосіб маніпулювання та підміни свого статусу як працівника на статус голови профспілкової організації.

Як працівник ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати Правила трудового розпорядку та свої посадові обов`язки, визначені Інструкцією.

Крім того, згідно до ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою, або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальні навчання і перевірку знань відповідних нормативно- правових актів з охорони праці.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доведеним відповідачем факт порушення працівником ОСОБА_1 Правил трудового розпорядку та своїх посадових обов`язків, які виразилось в тому, що останній в період з 04.03.2020 р. і по день звільнення відмовлявся від проходження навчання та обов`язкового інструктажу з питань охорони праці, ігнорував вимоги адміністрації про надання посвідчень про проходження таких навчань та оволодіння ними як особою зайнятою на роботах з підвищеною небезпекою необхідними знаннями в сфері охорони праці.

Таким чином, матеріалами справи доводиться факт вчинення протягом року працівником ОСОБА_1 трьох дисциплінарних проступків, за які роботодавцем він притягувався до дисціплінарної відповідальності.

Щодо дотримання процедури погодження звільнення працівника з профспілковим комітетом.

Так, положеннями ст. 252 КЗпП визначенні гарантії для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів

Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

По справі доведено, що винесенню наказу про звільнення слугувало звернення адміністрації до профспілкового комітету ПАТ «Харківміськгаз» про погодження звільнення ОСОБА_1 , яке залишилось без розгляду, оскільки останній не являвся членом зазначеної профспілкової організації.

Після чого, адміністрація товариства звернулась до голови первинної профспілкової організації АТ «Оператор Газорозподільчої системи «Харківміськгаз» Харківської міської організації Професійної спілки підприємців ОСОБА_1 про погодження його звільнення.

Одночасно, керівництво товариства звернулось до голови Харківської міської профспілки підприємців, яка є вищим виборним органом про погодження звільнення ОСОБА_1 , який обіймає посаду голови первинної профспілкової організації.

На вказане звернення, голова вищестоящої профспілки направив клопотання про надання копій наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисціплінарної відповідальності, копії документів, на підставі яких такі накази видавались (акти, докладні, доповідні та службові записки тощо).

З наведеного вбачається, що при звільненні працівника ОСОБА_1 відповідачем не було отримано належного дозволу та дотримано процедуру звернення до відповідної профспілкової організації.

У відповідності до ч. 9 ст. 43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Виконуючи вимоги частини 9 статті 43 КЗпП України, апеляційним судом було винесено ухвалу та направлено її на виконання до Харківської міської організації профспілки підприємців як до вищестоящого виборного органу для запитання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

З отриманої судом відповіді за підписом Голови Харківської міської організації профспілки підприємців вбачається неможливість розгляду питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 як колишнього голови ППО.

При цьому, повідомлено, що 23.01.2024 були проведені збори, на яких обрано керівний та виконавчий органи ППО, де новим головою обрано ОСОБА_4 , при цьому п`ятирічний строк повноважень ОСОБА_1 як голови організації сплив в 2020 році.

Крім того, у відповіді наголошено, що з моменту створення у 2015 році вказана профспілкова організація мала двох членів ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_5 , який помер в 2017 р. Інших членів до профспілки не приймались, відповідні протоколи про це відсутні.

Обговорюючи дану відповідь, колегією суддів з`ясовувалось, скільки членів нараховує очолювана ОСОБА_1 профспілкова організація, на що останній не зміг назвати жодного прізвища та посаду на підприємстві.

На пропозицію надати суду докази про членів профспілкової організації та відповідні протоколи про їх зарахування до лав останньої, позивач повідомив про відсутність в нього таких доказів та неможливість довести факт наявності інших членів та проведення звітно-виборчих зборів за їх присутності.

Між тим, згідно до положень Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання);

первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти.

Таким чином, на даний час на підприємстві діє ППО очолювана з січня 2024 року ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 .

Разом з цим, слушними є твердження голови ПСП Харківської міської організації про те, що згідно до статуту профспілки голова профспілкової організації обирається строком на 5 років, що не заперечував сам позивач в ході судового розгляду.

Між тим, з часу обрання його головою організації та моменту створення профспілки як юридичної особи зазначені п`ять років збігли в 2020 році.

Будь-яких доказів того, що станом на час звільнення - 17.01.2022 р., тобто після сплину строку своїх повноважень як голови первинної профспілки, ОСОБА_1 повторно був обраний на цю посаду останній суду не надав, а лише посилався на витяг з Державного реєстру юридичних осіб про реєстрацію проофспілкової організації 03.11.2015 р. та запис про керівника юридичні особи ОСОБА_1 .

Згідно до вказаного витягу з реєстру органом управління даної юридичної особи є конференція та голова.

ОСОБА_1 не було надано суду доказів проведення конференції чи відповідних звітно-виборних зборів ( їх протоколів) про обрання його головою профспілки на новий строк.

Таким чином, твердження позивача про те, що на час звільнення він обіймав посаду голови первинні профспілкової організації - належними та допустимим доказами по справи не доведено, що в кінцьовому рахунку дає підставі для прийняття до відома відповіді ПСП Харківської міської організації про відсутність в неї повноважень розглядати питання надання згоди на звільнення ОСОБА_1 як голови місцевої профспілки.

У відповідності до ст. 38 вищевказаного Закону до поноважень виборного органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації віднесено надання згоди або відмови у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки.

Положеннями статті 39 Закону визначено порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, зокрема у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Між тим, в даному випадку в одній особі позивача ОСОБА_1 збігається статус як працівника підприємства, так і виборний орган первинної профспілкової організації. При цьому, даних про те? що до вказаної профспілки входять інші члени трудового колективу - матеріали справи не містять.

Зазначене свідчить по те, що в даному випадку ОСОБА_1 є і працівником, і членом виборного профспілкового органу і являвся впродовж свого п`ятирічного строку його головою, тому за відсутності інших членів профспілки та за межами проведення відповідних зборів, мав як виборний орган первинної профспілкової організації у п`ятнадцятиденний термін розглянути питання надання згоди чи відмови на власне звільнення. Про те, така процедура не передбачена чинним законодавством.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність по справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківміськгаз» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2023 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Харківміськгаз», третя особа: ОСОБА_2 (голова правління АТ «Харківміськгаз») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації (індексації), стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2024 року.

Судді: О. І. Обідіна Л.І. Пилипчук О. В. Прядкіна