31 травня 2024 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області :
головуючий - суддя Овдієнко В. В.
секретар судового засідання - Пєтряєва А. Є.,
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою) - ОСОБА_3 , представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 про стягнення судових витрат у справі:
- за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу;
- за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу, та про визнання права власності на частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,
08.05.2024 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 через систему "Електронний суд" звернувся до суду із заявою, в якій просив: здійснити розподіл судових витрат по справі № 621/2675/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000 грн 00 коп.
На обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.04.1988 Виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 07, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: 1) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: АДРЕСА_1 частку цього житлового будинку залишено у власності ОСОБА_3 ; 2) Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею 416,3 кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ. А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-5 пл. 11,6 кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0 кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл. 9,7 кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 частку цього нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель залишено у власності ОСОБА_1 ; 3) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 частку цього нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельного комплексу) залишено у власності ОСОБА_3 ; 4) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Іншу 1/2 частку цієї квартири залишено у власності ОСОБА_3 ; 5) Визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2148 (см3); 6) Визнано за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб: Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2461 (см3); 7) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_7 , об`єм двигуна 3956 (см3). Іншу 1/2 частку цього транспортного засобу залишити у власності ОСОБА_3 .
У задоволенні решти позовної заяви ОСОБА_1 та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовлено.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у тексті відзиву на позовну заяву було зазначено, що стороною відповідача будуть подані відповідні докази понесених витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідну заяву, стороною відповідача (позивача за зустрічним позовом) було здійснено до закінчення судових дебатів у справі.
Отже, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
З метою деталізації та поліпшення сприйняття математичних розрахунків, відповідач подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи окремим документом.
Структура судових витрат визначена ч. 1 ст. 133 ЦПК України, та судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст.134 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України, встановлено порядок визначення витрат на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. 2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.
06.10.2023 між ОСОБА_3 та представником ОСОБА_4 було укладено договір про надання правничої допомоги щодо надання письмових консультацій та ознайомлення з матеріалами справи № 621/2675/23. Пунктом 4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.10.2023, вартість зазначених у п. 1.1 угоди послуг склала 4 000 грн 00 коп. за надання письмових консультацій та ознайомлення з матеріалами справи № 621/2675/23. 11.10.2023 умови Договору від 06.10.2023 виконані у повному обсязі, а Договір припинив свою дію.
25.10.2023 між адвокатом Мойсюком А. М. та ОСОБА_3 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Предметом цього договору є надання правової допомоги та здійснення адвокатом представництва Андрусишина С. М. у справі № 621/2675/23 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до п. 4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.10.2023, вартість зазначених у п.1.1 угоди послуг становить 38 000 грн 00 коп. на рік за ведення справи або до винесення рішення по справі, в залежності від того, яка з наведених обставин настане раніше, є фіксовано і не залежить від об`єму роботи, кількості аркушів, годин роботи адвоката.
Отже, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з урахуванням ознайомлення з матеріалами справи, надання письмових та усних консультації, підготовки до подання відзиву, ознайомленням з доказами, підготовкою відзиву, подання зустрічної позовної заяви та прогнозованих дій у справі № 621/2675/23 розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс складається з 42 000 грн 00 коп.
Також, вважав, що під час вирішення судом питання стосовно розподілу понесених стороною судових витрат, необхідно враховувати складність судової справи, витрати, пов`язані з підготовкою та складанням необхідних процесуальних документів, що включають опрацювання законодавчої бази, аналіз судової практики, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях тощо.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.05.2024 призначено судовий розгляд заяви представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 на 31.05.2024 о 14:30 годині, з повідомленням учасників справи.
15.05.2024 представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до нуля.
На обґрунтування клопотання зазначив, що до справи не долучено детальний опис робіт (наданих послуг). Долучені товарні чеки про сплату наданої правової допомоги не є належним доказом, оскільки до документів, які свідчать про оплату гонорару або інших витрат, пов`язаних із надання правничої допомоги відносяться: квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки.
Крім того, із заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, як адвокат Мойсюк А. М. отримав грошові кошти від ОСОБА_3 , коли останній перебуває у Федеративній Республіці Німеччина. Сам, договір про надання професійної правничої допомоги не містить банківського рахунку адвоката. Також, до заяви адвокат Мойсюк А. М. не долучив доказів ведення касової книги. Акт виконаних робіт, складений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не містить детального опису виконаних робіт, з приводу чого було надано консультації та інше.
28.05.2024 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_3 , заяву про розподіл судових витрат підтримав.
31.05.2024 ухвалою без виходу до нарадчої кімнати відмовлено узадоволенні клопотання представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про витребування доказів, оскільки до клопотання не додано доказів самостійного вжиття заходів для отримання відомостей, про витребування яких заявлене клопотання.
Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви адвоката Мойсюка А. М. заперечувала.
Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 про стягнення судових витрат. На обґрунтування заперечень посилався на доводи клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до нуля грн. Наполягав на тому, що адвокат Мойсюк А. М. не підтвердив отримання доходу від ОСОБА_3 , оскільки не надав документів про звіт до податкового органу про отриманий дохід.
Відповідно до другого речення частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вислухавши позивача (відповідача за зустрічним позовом), та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Рішенням Зміївського районного суду від 03.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований 23 квітня 1988 року Виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 07, розірвано.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

1) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 258 кв.м, житловою площею 83,80 кв. м, відсоток зносу 10, за адресою: АДРЕСА_1 частку цього житлового будинку залишено у власності ОСОБА_3 ;

2) Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, загальною площею 416,3 кв.м, приміщень в нежитловому будинку літ. А-1, а саме: 2-1 пл. 22,8 кв.м, 2-2 пл. 7,0 кв.м, 2-3 пл. 7,0 кв.м, 2-4 пл. 8,1 кв.м, 2-5 пл. 11,6 кв.м, 2-6 пл. 10,8 кв.м, 2-7 пл. 48,0 кв.м, 2-8 пл. 19,5 кв.м, 2-9 пл. 98,6 кв.м, 2-10 пл. 10,0 кв.м, 2-11 пл. 4,4 кв.м, 2-12 пл, 4,0 кв.м, 2-13 пл. 13,4 кв.м, 3-1 пл. 4,0 кв.м, 3-2 пл. 9,7 кв.м, підвал: II пл. 62,5 кв.м, III пл. 2,5 кв.м, IV пл. 2,3 кв.м, V пл. 70,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 частку цього нерухомого майна у вигляді 74/100 частки нежитлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель залишено у власності ОСОБА_1 ;

3) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельний комплекс), загальною площею 334 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 частку цього нежитлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (торгівельного комплексу) залишено у власності ОСОБА_3 ;

4) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири, загальною площею 78,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Іншу 1/2 частку цієї квартири залишено у власності ОСОБА_3 ;

5) Визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб: Daimler-Chrysler 213, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2148 (см3);

6) Визнано за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб: Volkswagen LT 46, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2461 (см3);

7) Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу: Toyota Land Cruiser 120, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , шасі (кузов, коляска, рама) НОМЕР_7 , об`єм двигуна 3956 (см3). Іншу 1/2 частку цього транспортного засобу залишено у власності ОСОБА_3 .

У задоволенні решти позовної заяви ОСОБА_1 та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Питання щодо розподілу витрат відповідача (позивача за зустрічним позовом) на правову допомогу судом не вирішувалося, оскільки представник відповідача у відзиві від 07.11.2023 повідомив, що надасть відповідні докази щодо понесених витрат протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення (т. 2 а. с. 1-21).

У відзиві, представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, 42 000 грн 00 коп. (т. 2 а. с. 1-21).

На підтвердження своїх повноважень адвокат Мойсюк А. М. під час судового розгляду надав копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.07.2023, ордеру серії АХ № 1145665 від 07.11.2023, виданих на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 25.10.2023 (т. 2 а. с. 22, 23, 128, 129, т. 4 а. с. 121-126).

Згідно з п. 1.1 розділу 1, п. 4.1 розділу 4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 25.10.2023 клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, в підприємствах, установах та організаціях, але не виключно; державної, комунальної чи приватної форми власності, але не виключно; задля захисту прав клієнта у справі про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та інших справ за письмовою домовленістю сторін, для чого адвокату надається право: бути представником в судових органах будь-якої ланки.

За виконання зобов`язань, передбачених Договором, клієнт зобов`язується сплатити грошові кошти за цим договором - гонорар адвоката, у розмірі 38 000 гривень на рік за ведення справи або до винесення рішення по справі, в залежності від того, яка з наведених обставин настане раніше, якщо інше не узгоджено додатковою угодою. Сторони обумовили, що сума гонорару за договором сплачується клієнтом наступним чином: 19 000 гривень клієнт оплачує після підписання договору; 19 000 гривень клієнт оплачує до 25 листопада 2023 року (т. 4 а. с. 121-126).

Крім того, між адвокатом Мойсюком А. М. та відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) ОСОБА_3 був укладений 06.10.2023 договорів про надання професійної правничої допомоги.

Згідно з п. 4.1 розділу 4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 06.10.2023 за виконання зобов`язань, передбачених Договором, клієнт зобов`язується сплатити грошові кошти за цим договором - гонорар адвоката, у розмірі 4 000 гривень за надання письмових консультацій та ознайомлення з матеріалами справи № 621/2675/23 (т. 4 а. с. 115-120).

Відповідно до Акта виконаних робіт (наданих послуг) до Договорів про надання професійної правничої допомоги від 06.10.2023 та 25.10.2023 адвокат Мойсюк А. М. та ОСОБА_3 погодили, що правову допомогу останній отримав у цій справі, та витрати на правову допомогу склали: 4 000 грн 00 коп. - за надання письмових консультацій та ознайомлення з матеріалами справи; 38 000 грн 00 коп. - за надання правової допомоги адвокатом та здійснення представництва ОСОБА_3 в суді (т. 4 а. с. 113).

Так, відповідно до товарного чека №1 від 06.10.2023 відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 сплатив своєму представнику адвокату Мойсюку А. М. 4 000 грн 00 коп. за надання правової допомоги за договором від 06.10.2023 (т. 4 а. с. 114).

Відповідно до товарного чека №2 від 25.10.2023 відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 сплатив своєму представнику адвокату Мойсюку А. М. 19 000 грн 00 коп. за надання правової допомоги за договором від 25.10.2023 (т. 4 а. с. 114).

Відповідно до товарного чека №3 від 27.11.2023 відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 сплатив своєму представнику адвокату Мойсюку А. М. 19 000 грн 00 коп. за надання правової допомоги за договором від 25.10.2023 (т. 4 а. с. 114).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: "суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами".

З приводу розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд у рішенні від 08.05.2024 зазначив наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дотримуючись положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням змісту позовних вимог позовної заяви ОСОБА_1 та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , обсягу вимог, що підлягають задоволенню, а також у задоволенні яких належить відмовити, суд дійшов висновку, що право кожної із сторін на отримання від іншої сторони відшкодування судових витрат має компенсуватися за рахунок обов`язку кожної зі сторін відшкодувати судові витрати іншій стороні. Виходячи з цього, понесені кожною зі сторін судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони і мають бути залишені понесеними за їх рахунок.

У заяві представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 не наведене обґрунтування, з посиланням на належні та допустимі докази, з яких би вбачалося, що відсоток задоволеної частини вимог ОСОБА_3 та відсоток вимог ОСОБА_1 , у задоволенні яких відмовлено, переважає аналогічний показник щодо вимог, вирішених судом на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, належить відмовити у задоволенні вимоги про відшкодування судових витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 246, 259, 263-265, 268, 270, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні вимоги представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000 грн 00 коп. - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Повне додаткове рішення складене 04.06.2024.

Головуючий: В. В. Овдієнко