РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

05 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/1625/22

Провадження № 22-ц/4815/805/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року у справі у складі судді Гнатущенко Ю. В., постановлену о 10 годині 48 хвилин у м. рівне, повний текст ухвали складено 06 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

В провадженні рівненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання протиправним нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року клопотання представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вх. 3800 від 04.03.2024 р. про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

Клопотання представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звернення до Верховного суду України для вирішення питання внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності абзацу першого частини шостої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 р. №1540-VІІІ у частині «Рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України» та абзацу першого частини сьомої статті 14 цього ж Закону в редакції Закону №394-ІХ від 19.12.2019 р. залишено без задоволення.

Прийнято заяву позивачки ОСОБА_1 про розширення позовних вимог вх.18095 від 19.10.2023 р. в частині п. 2 резолютивної частини вказаної заяви про викладення пункту 4 прохальної частини позовних вимог в новій редакції.

У подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про розширення позовних вимог вх.18095 від 19.10.2023 р. в частині п. 2 резолютивної частини вказаної заяви про викладення пункту 4 прохальної частини позовних вимог в новій редакції.

Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів зобов`язано відповідача надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8ст. 178 ЦПК України).

Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У прийнятті до розгляду заяви позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про розширення позовних вимог вх.18095 від 19.10.2023 р. в частині пункту 3 заяви про розширення позовних вимог ОСОБА_1 про доповнення прохальної частини позовних вимог п.6 наступного тексту: «Укладений договір розподілу природного газу та підписаний 24.01.2020 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (Код , адреса:33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, буд.4) та ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) визнати недійсним з дня укладання» - відмовлено, повернуто її позивачці та роз`яснено право на звернення до суду з окремим позовом.

Не погодившись з ухвалою суду в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (ч.1), та встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2).

В той же час, в даному переліку відсутнє посилання на ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, апеляційна скарга, яка є предметом цього розгляду на її відповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо можливості відкриття провадження, подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а тому має бути повернута особі, що її подала.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Volovik v. Ukraine» (app. № 15123/03) Європейський суд з прав людини указав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, app. № 39199/98, p. 62). Суд вкотре зазначив, що обмеження права доступу, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, app. № 39199/98, p. 63).

Процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року).

Разом з тим, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» ).

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Встановивши, що ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 352, 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження повернути особі, яка її подала.

Справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання протиправним нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу повернути до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.