Справа № 944/6501/23
Провадження №2/944/493/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.05.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

адвокат Зозуля А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 12.10.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позов мотивує тим, що від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Оскільки шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманню, батько проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає.

Відповідно до судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 03.05.2022 року у справі № 944/1397/22, присуджено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Дитина знаходиться на «Д» обліку з приводу хвороби: «Респіраторний алергоз, побутова алергія, рецидивуючий обструктивний бронхіт» та потребує тривалого лікування. В зв`язку з цим позивачем на придбання ліків за період з листопада 2022 року по даний час було витрачено 5973,97 гри. Також з 23 лютого по 12 вересня 2023 року дитині було надано стоматологічні послуги з лікування карієсу на загальну суму - 2750,00 грн. У зв`язку з підготовкою до навчального шкільного року, позивачем було придбано для дитини канцелярських товарів на загальну суму - 2410,50 грн. Також дитина відвідує навчання в центрі по вивченню англійської мови, вартість яких становить 1120,00 грн. в місяць.

В своє чергу позивач ніде не працює і не має доходу, перебивається тимчасовими заробітками. Сама вона не має матеріальної можливості забезпечити дитину всім необхідним, зокрема лікуванням.

Оскільки позивач понесла додаткові витрати на придбання ліків та інше, в сумі 12 254,47 грн., вважає що з відповідача ОСОБА_2 в корить позивача слід стягнути коштів на відшкодування витрат - 6 127,00 грн.

Ухвалою судді від 23.11.2023 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явилася її представник адвокат Зозуля А.В. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, в судове засідання не з`явився.

Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів, з ухваленням заочного рішення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Оскільки у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області 02.02.2016.

Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 03.05.2022 у справі №944/1397/22 присуджено щомісячне стягнення з ОСОБА_2 в користь стягувача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви 29.04.2022.

Дитина відвідує заняття в центрі по вивченню англійської мови, вартість яких становить 1120,00 грн, що підтверджується копіює чеку № від 05.10.2023.

Окрім цього, витрати, пов`язані з навчальним процесом дитини - на канцелярські товари, згідно квитанції від 18.08.2022 скаладють 2500,0 грн.

Також, на підтвердження розрахунків додаткових витрат про надані медичні послуги надано фіскальні чеки ФОП « ОСОБА_4 » «Стоматологія» за період з 23.02.2023 по 12.09.2023 на суму 2750,00 грн.;

Також, відповідно довідки КНП Новояворівської міської ради «Новояворівська лікарня ім.Ю.Липи» від 06.10.2023 дитина ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку з приводу хвороби: «Респіраторний алергоз, побутова алергія, рецидивуючий обструктивний бронхіт». Згідно встановленого діагнозу дитина потребує тривалого лікування.

Згідно з чеків за період з листопада 2022 по червень 2023 за лікування позивачем сплачено 5973,97 грн.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вищезазначеної Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини установлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 61-2371св18, від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17, від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Окрім цього, слід зауважити, що звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, до додаткових витрат на утримання малолітнього сина позивач віднесла: витрати на лікування та придбання ліків, витрати, пов`язані з відвідуванням дитиною занять в центрі по вивченню англійської мови, витрати пов`язані з навчальним процесом на канцелярські товари.

Аналізуючи заявлені позивачем витрати, суд вважає, що в розумінні ст.185 СК України до додаткових витрат на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 можливо віднести витрати лікування та придбання ліків. Так, з численних чеків вбачається, що позивачем вже понесені витрати на лікування та придбання ліків. Таким чином, позивачем доведено платіжними документами понесені додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані із лікуванням дитини на загальну суму 8723,97 грн.

Оскільки, за правилами батьки мають неси додаткові витрати на утримання дитини порівну, з відповідача підлягає стягненню лише половина доведених платіжними документами додаткові витрати на дитину.

Щодо навчання дитини у центрі по вивченню англійської мови, необхідно брати до уваги висновок Верховного Суду у постанові від 09.09.2019 у справі № 344/5315/18. Приймаючи рішення у даній справі Верховний Суд зазначив, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Витрати, пов`язані з придбанням канцелярського та шкільного приладдя, за своїм характером не є додатковими витратами, а витратами, що здійснюються за рахунок аліментів на утримання дитини. Такі витрати є звичайними витратами, фактично спрямованими на задоволення загальних потреб дитини та не обумовлені особливими обставинами, які б визначали їх понесення позивачем у розумінні додаткових. Відтак, правові підстави для їх компенсації шляхом стягнення з відповідача відсутні. При цьому суд зауважує, що у випадку недостатності розміру присуджених аліментів позивач як одержувач аліментів не позбавлена права звернутися до суду із позовною заявою про збільшення їх розміру за наявності підстав для цього з їх доказовим підтвердженням. При цьому, позивач має зважити, що виконання обов`язку з утримання дитини покладається на обох батьків рівною мірою та обопільно, а відтак позивач зобов`язана матеріально забезпечувати сина, його повноцінний розвиток нарівні з відповідачем.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За правилами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 762,25 грн, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264, 268 ЦПК України, ст.ст.141,182, 185, 199, 200 СК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати понесені нею на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 4361,98 грн.

Стягнути з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 762,25 грн.

В іншій частині - у задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлене і підписане 07.05.2024.

Суддя Ю.М.Колтун