Справа № 182/2818/23
Провадження № 2/0182/2107/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.05.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутова Тетяна Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 12.06.2023 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 та просив суд визнати виконавчий напис від 18.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №7125, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. грошових коштів у сумі 25050,00 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Свої вимоги мотивує наступним.

23 травня 2023 року через електронний сервіс «Дія» ОСОБА_1 дізналася, що відносно неї державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутовою Тетяною Володимирівною відкрито виконавче провадження №68571748 від 09.02.2022 року про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 25050,00 грн. на підставі виконавчого напису №7125 від 18.08.2020 року вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.

В цей же день, ОСОБА_1 здійснила звернення до АО «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» для захисту своїх порушених прав стосовно відкритого ВП №68571348. За наслідком такого звернення між сторонами було укладено договір про надання професійної (правничої) допомоги №88/2023 від 23.05.2023 року.

З постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП №68571348 вбачається, що кредитором є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», проте ОСОБА_1 не укладала жодних договорів з даним товариством.

Із наявного в АСВП виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит», на підставі договору про відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №006-106052/13-00938-вкл-к від 18.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , отже відбулось одиночне, тобто сингулярне правонаступництво. Однак, жодного повідомлення про зміну кредитора позивач не отримувала.

Жодного повідомлення з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань на адресу позивача не надходило.

Вважає, що нотаріусом було передчасно вчинено вказаний виконавчий напис, з порушеннями діючого законодавства, всупереч вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», оскільки не було надано первинних документів щодо наявності безспірної заборгованості. ОСОБА_3 суму боргу не визнає.

Враховуючи те, що виконавчий напис №7125 від 18.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем без надання належних документів, що підтверджують безспірність суми боргу, представник позивача просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено.

Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 09.07.2023 року (а.с.46).

Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі 30.06.2023 року (а.с.49).

До суду повернувся конверт з ухвалою суду від 13.06.2023 року, як не вручений Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.45).

18.07.2023 року представник відповідача директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворський Р.І. надіслав заяву про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України), в якій просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрованого за №7125 від 18.08.2020 року таким що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 537,00 грн., а у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн. Щодо інших позовних вимог зазначає, що інші 50 відсотків судового збору у разі визнання відповідачем позову підлягають поверненню з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Іншу орієнтовну суму судових витрат в розмірі 7000,00 грн. не визнає і просить залишити без задоволення, при цьому врахувати дії сторони, щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи.

18.07.2023 року представник відповідача директор ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Яворський Р.І надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначає, що даний спір можливо вирішити у мирному порядку на наступних умовах: у разі сплати позивачем на рахунок відповідача коштів у розмірі 4509 грн. у строк до 18-00 год. 27.07.2023 року, частина заборгованості у розмірі 20541 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 006-106052/13-00938-вкл-к від 18.09.2013 року та виконавчим написом №7125 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Вважають, що у разі погодження позивача з вказаними умовами, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» гарантує підписання на вказаних умовах мирової угоди та/або вважати вказані вище умови договором часткового прощення боргу.

Від позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Шашликова Д.Г. згоди на запропоноване ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» клопотання про врегулювання спору за участю судді до суду не надходило.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді, доходить до наступного висновку.

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7125 від 18.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 25050,00 грн.

Таким чином, предметом спору є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. 7125 від 18.08.2020 року, встановлення обставин, які б свідчили про наявність або відсутність факту недотримання ним законодавства України при вчиненні спірного виконавчого напису та порушення процедури вчинення виконавчих написів, що є підставою для його скасування.

Натомість, у поданій заяві ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про врегулювання спору за участю судді, відповідач пропонує спосіб вирішення питання про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що не стосується предмету спору у даній справі.

Отже, в даній справі не вирішується питання про встановлення розміру кредитної заборгованості та виконання кредитних зобов`язань, а вирішується питання про дотримання чи недотримання приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, що є підставою для відмови у позові чи його задоволення, а тому суд не вбачає підстав для прийняття клопотання про врегулювання спору за участю в суді. Обставини, якими заявник мотивує таке клопотання, жодним чином не стосуються предмету спору у даній справі та не вирішують спір по суті.

Крім того, відповідно до ч.1ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Позивачем згоди на врегулювання спору за участю судді не надано.

Згідно п.4 ч.1ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді припиняється: у разі укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, або в разі відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем.

З наведеного слідує, що усі сторони мають надати свою згоду для можливості врегулювання спору за участю судді.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, відсутність спільної згоди всіх сторін на врегулювання спору за участю судді, суд не вбачає обґрунтованих підстав для застосування процедури врегулювання спору за участю судді та доходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позов, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень не надіслали.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №7125 про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія «Арбімаркет» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 4 серпня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на підставі договору про відступлення прав вимоги №000123-а від 12.06.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №006-106052/13-00938-вкл-к від 18.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 11.06.2018 по 18.08.2020 року у розмірі: 25000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 грн. (а.с.18).

Постановою державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Логвиненко Т.М. 09.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68571348 з виконання виконавчого напису №7125 від 18.08.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 25050,00 грн. (а.с.15).

Позивач суму боргу не визнає. Відповідач подав заяву про визнання позову.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат»та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів).

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа № 305/2082/14-ц), від 10.11.2021 року у Постанові Верховного Суду № 758/14854/20.

Відомостей про надсилання та отримання позивачем претензії про усунення порушень за кредитним договором матеріали справи не містять.

Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду із пред`явленою йому заборгованістю, а, отже, наявністю спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

З урахуванням всього вищевикладеного суд дійшов висновку проте,що виконавчий напис було вчинено нотаріусом Остапенко Є.М. передчасно, з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, відсутні підстави для визнання суми заборгованості безспірною, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. Згідно змісту позовної заяви, попередній розрахунок судових витрат позивача 3500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано ордер на надання правничої (правової допомоги) від 26.05.2023 року (а.с.22), копію Акту про надання правової допомоги від 26.05.2023 року, згідно якого загальна сума гонорару надання правової допомоги склала 3500,00 грн. (а.с.23), копію довідки про отримання винагороди у розмірі 3500,00 грн. (а.с.28), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП № 3661, виданого 12.03.2018 року (а.с.29), копію посвідчення адвоката України (а.с.29 на звороті), копію Договору № 88/2023 про надання правової допомоги від 23.05.2023 року (а.с.24-27).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Також, суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, та критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 3500,00 гривень, оскільки саме ця сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі.

Доводи представника відповідача про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позовних вимог, складністю справи, завищений розмір витрат на правову допомогу суд не приймає, оскільки розмір витрат на правничу допомогу у цій справі є співрозмірним з ціною позову та об`єктивно визначений, відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3500,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом із тим, позивач при зверненні до суду із позовом судовий збір не сплачував, оскільки посилався, що він звільнений від сплати судового збору в силу положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому підстави для повернення йому 50 % судового збору відсутні.

При цьому, з урахуванням того, що відповідач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» визнав позов до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору в сумі 536,80 грн., який підлягав сплаті при поданні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,206,263-265, 268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 року суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кутова Тетяна Володимирівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 18.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 7125, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 25050,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь держави судовий збір у розмірі 50% , що складає 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева