ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1029/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/8570/23 Категорія: 304000000 Булгакова Г.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Новіков О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Стащука В.А. на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 30.04.2024 (повний текст складено 30.04.2024, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь грошові кошти в розмірі 70 982,99 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено на те, що 01.10.2021 о 13:52 год. позивачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 надійшов виклик з невідомого номера, який захисна функція телефону автоматично визначила як «можливо, номер шахрая», отже на виклик вона не відповіла. Пізніше позивач увійшла в листування «ПриватБанк» та виявила, що о 14:00 год. їй надійшло смс-повідомлення з текстом: «пароль входу: 253. Не передавайте цей пароль нікому». У той день позивач операцій в особистому кабінеті «Приват24» не робила. О 14:47 год. вона спробувала увійти до особистого кабінету «Приват24», але не змогла цього зробити, оскільки введений нею пароль виявився не правильним. Після цього на її номер мобільного телефону надійшов виклик з номеру НОМЕР_2 , ймовірно бот «ПриватБанку», який повідомив, що у зв`язку з не правильним введенням паролю її аккаунт заблоковано, для відновлення паролю потрібно натиснути 1, що позивач і зробила та змінила пароль доступу до «Приват24» та, увійшовши до особистого кабінету, побачила, що усі кошти, які знаходились на рахунках, а саме на двох картках в загальній сумі близько 71 300 грн., знаходяться на місці. Близько 15:50 год. ОСОБА_1 спробувала знову увійти до особистого кабінету «Приват24», однак ситуація з паролем повторилась знову і вона повторно намагалась відновити пароль. Після чого позивачу надійшов виклик з раніше невідомого їй номера телефону з написом «ПриватБанк», але відповісти на виклик вона не змогла. Після завершення виклику в додатку «Приват24» було вказано, що у зв`язку з тим, що виклик не було прийнято, то їй буде надіслано смс, однак смс так і не надійшло. ОСОБА_1 намагалась зателефонувала на гарячу лінію «ПриватБанку» за номером 3700 , однак здійснити виклик не змогла у зв`язку з тим, що її номер не зареєстрований у мережі. Пізніше позивач разом із чоловіком поїхала до відділення «ПриватБанку» де о 16:48 год. співробітник «ПриватБанку» здійснив вхід до її особистого кабінету та повідомив, що коштів, які знаходились у неї на картках не має. Після цього оператор запитав у позивача чи поповнювала вона сьогодні рахунок свого мобільного телефону, який був на той момент фінансовим номером в «ПриватБанку», на що вона відповіла, що ніяких коштів 01.10.2021 не переводила та рахунків мобільного телефону не поповнювала. Після цього оператор заблокував її рахунки та вхід до «Приват24» та відібрав у неї заяву про вчинення шахрайських дій по її рахункам та сформував заявку на повернення коштів. О 16:47 год. чоловік ОСОБА_1 зі свого телефону зателефонував до гарячої лінії «Київстар» та заблокував її сім картку. 04.10.2021 ОСОБА_1 звернулась до відділена «ПриватБанк» де їй створили нову банківську картку, попередні банківські картки, а саме кредитна карта № НОМЕР_4 та карта-ключ для бізнесу № НОМЕР_5 були закріплені за банківським рахунком НОМЕР_6 . 06.10.2021 позивач у додатку «Приват24» помітила в розділі «Архів довідок» довідку від 01.10.2021 про створення якої їй нічого не було невідомо та в якій вказані всі її персональні дані. 07.10.2021 вона звернулась у відділення «ПриватБанк», де показала співробітнику банку таку довідку. У свою чергу, співробітник повідомив позивача, що дану довідку могла створити особа, яка на той момент шахрайським способом перерахувала грошові кошти. Потім співробітник запропонував їй замовити послугу, щоб перервати кредитну історію. Після чого через додаток «Приват24» вона замовила кредитну історію та переглянувши звіт виявила п`ять відкритих фінансових зобов`язань по оформленню мікрокредитів у постачальників фінансових послуг, що були оформлені на її ім`я 01.10.2021. Після чого ОСОБА_1 звернулась до поліції із заявою про викрадення з її рахунків грошових коштів, відомості по якій було внесено до ЄРДР №00001786 від 08.10.2021. Під час досудового розслідування встановлено, що 01.10.2021 в 14:17 год. невідома особа, перебуваючи в м. Київ, здійснила протиправний доступ до рахунків ОСОБА_1 , шляхом придбання товарів і послуг заволоділа її грошовими коштами та коштами з кредитного ліміту. 01.10.2021 ОСОБА_1 перебувала в м. Черкаси, відомості необхідні для авторизації від її імені в платіжній системі Приват24 нікому не надавала. Тобто слідством встановлено факт заволодіння невстановленою особою грошовими коштами ОСОБА_1 в розмірі близько 71 000, грн. Дізнавач сектору Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області в рамках вищезазначеного кримінального провадження звертався до відповідача із запитами щодо надання інформації про здійснення відповідачем внутрішньої перевірки фактів викладених в заяві потерпілої ОСОБА_1 стосовно шахрайських дій по її картковому рахунку, але дані запити були залишені відповідачем без відповіді. Позивач протягом 2021 року не відвідувала місто Київ, свій пін-код від картки не передавала, картку не втрачала та іншим особам не передавала. 20.11.2023 позивач звернулася до відповідача з листом щодо повернення їй грошових коштів у розмірі 70 982,99 грн., які були зняті з її карткового рахунку без її відома невстановленою особою. Станом на день подання позову відповідь від відповідача не надходила.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 30.04.2024 позовні вимоги у справі залишені без задоволення з посиланням на те, що позивач, помітивши підозрілі дії з фінансовим номером телефону, не проявила належної уваги та обережності та не вжила необхідних дій для обмеження доступу до особистого кабінету у системи інтернет-банкінгу «Приват24», тобто своєю бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції від 01.10.2021.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Стащук В.А. подав 13.05.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Вказує, що факт коректного вводу даних для списання коштів не може підтверджувати, що користувач сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції - висновки ВС у справі №176/1445/22, постанова від 16.08.2023.

Банк не сприяє слідству у встановленні обставин вчинення протиправних дій щодо позивача.

Згідно приписів Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Скаржник наголошує на наявній практиці ВС щодо встановлення обставин протиправного заволодіння коштами клієнта банківської установи, які перебувають на картковому рахунку.

Відзиву до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у сумі 70 982,99 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 07.07.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (змінено назву на АТ КБ «ПриватБанк») та позивачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг № б/н, на підставі якого позивачу надана кредитна картка, на яку відповідно до умов договору Банком були надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, розмір якого неодноразово змінювався, при цьому максимальний розмір кредитного ліміту становив 75 000,00 грн.

01.10.2021 з кредитної картки позивача № НОМЕР_4 було здійснено дев`ять видаткових операцій за рахунок кредитних коштів з оплати послуг «Розваги: SPLATA, KYIV» на загальну суму 70 982,99 грн. та одна видаткова операція з поповнення рахунку номеру мобільного телефону НОМЕР_7 на суму 205,03 грн.

Позивач стверджує, що вказаних видаткових операцій не робила.

07.10.2021 ОСОБА_1 звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою, в якій повідомила, що 01.10.2021 в період часу з 14 год. до 17 год. невстановлена особа викрала грошові кошти з її банківського рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» шляхом оплати придбання товарів та послуг.

08.10.2021 на підставі вказаної заяви розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в рамках якого 22.10.2021 ОСОБА_1 визнана потерпілою.

Згідно листа старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломієць В.Ю. №8246/46/24-2023 від 30.05.2023 проведеним досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0001786 встановлено, що невстановлена особа заволоділа з банківського рахунку коштами потерпілої ОСОБА_1 в розмірі близько 71 000 грн. Наразі досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває.

20.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій просила повернути зняті невідомою особою з її карткового рахунку грошові кошти у розмірі 70 982,99 грн., однак, станом на час звернення до суду із позовом у цій справі, відповіді на свою заяву не отримала.

Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 у справі №711/4194/22 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості установлено фактичну наявність між сторонами кредитних правовідносин, які відповідач самостійно схвалила з використанням засобів захисту системи електронного банкінгу «Приват24».

Зазначене рішення суду набрало законної сили 07.09.2023 після апеляційного перегляду.

Згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак наявність між сторонами справи кредитних правовідносин, згоду на які надала ОСОБА_1 встановлено рішенням суду, що набрало законної сили.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таку правову регламентацію.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Положеннями статті 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.ст.626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, згідно зі статтею 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 цього ж Закону користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 2 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу 6 Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу 6 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктами 7, 8 розділу 6 Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу 6 Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Як вірно вказав суд першої інстанції, аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.

Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу. У випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Таким чином користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такі правові висновки наявні, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.10.2022 у справі № 387/746/18.

Як встановлено в рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2023 у справі №711/4194/22 у справі про стягнення кредитного боргу з ОСОБА_1 щодо коштів, які, за її доводами, були тримані сторонніми особами, відповідач самостійно схвалила з використанням засобів захисту системи електронного банкінгу «Приват24» укладення відповідних договорів.

Отже обставини, встановлені судом, спростовують доводи позивача у справі про заволодіння коштами, що перебували на її банківських рахунках, сторонніми особами.

Крім того, з доводів позивача у справі слідує, що згода на операції з коштами на банківських рахунках позивача була надана з використанням номеру телефону, який знаходився у віданні позивача та на який приходили повідомлення для підтвердження операцій.

Відтак підстав для висновків про те, що банківські кошти позивача було викрадено внаслідок дій банку-відповідача, твердження про що покладено в основу позовних вимог, апеляційний суд не знаходить.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що факт коректного вводу даних для списання коштів не може підтверджувати, що користувач сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції згідно висновку ВС у справі №176/1445/22, постанова від 16.08.2023, оскільки за обставин цієї справи наявні рішення суду, яке набрало законної сили та підтверджує укладення між сторонами відповідних договорів.

Посилання скаржника на те, що банк не сприяє слідству у встановленні обставин вчинення протиправних дій щодо позивача самі по собі не можуть спростовувати вказаних висновків, враховуючи, що позивач мала змогу належним чином вживати дії по захисту як своїх банківських рахунків, так і номеру мобільного телефону, за допомогою якого надається згода на операції з картковими рахунками.

З урахуванням таких висновків слід оцінити критично посилання скаржника на приписи Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705 та про відсутність з її боку дій чи бездіяльності, які могли призвести до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відхилення позову.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 30.04.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід віднести на рахунок державного бюджету, оскільки позивача звільнено від його сплати на підставі положень п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 30.04.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді віднести на рахунок державного бюджету.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 05.06.2024.

Суддя-доповідач

Судді