Справа № 624/428/24
провадження № 2/624/173/24
УХВАЛА

про відкриття провадження

23 травня 2024 року смт. Кегичівка

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до Кегичівської селищної ради Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Волошина, буд. 33, смт. Кегичівка, Красноградського району, Харківської області, 64003,

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно за набувальною давністю - будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовна заява обґрунтована тим, що з грудня 2010 року по 12.10.2021 позивач зі своєю сім`єю проживав в АДРЕСА_3 . Зареєстровані за даною адресою з 29.12.2010. З цього ж часу до 2014 року проживали разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 10.11.2014 померла. Приблизно з початку 50 - х років в даному домоволодінні проживала ОСОБА_3 , 1896 року народження, якій бабуся позивача ОСОБА_2 доводилася дальньою родичкою. Будинок з надвірними будівлями належав ОСОБА_3 на праві особистої власності з 20.11.1963. Після смерті чоловіка бабусі в 1962 році, з 1964 року бабуся стала проживати разом з ОСОБА_3 в цьому домоволодінні. В даному домоволодінні вони проживали разом, так, як інших близьких родичів у останньої більше не було. В 1974 році ОСОБА_3 вирішила змінити місце свого мешкання та виїхати на проживання до с. Жовтневе Красноградського району Харківської області, де померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перед зміною місця свого проживання, ОСОБА_3 дозволила бабусі і надалі проживати в своїй хаті та бути господарем домоволодіння. Дане рішення було розглянуто на виконкомі Чапаєвської сільської ради та визнано бабусю позивача головою даного колгоспного двору. Підтвердженням факту дозволу проживання в домоволодінні також може слугувати надана ОСОБА_3 09.02.1976 року довіреність на право дарування вищевказаного домоволодіння бабусі, яка була чинна строком один рік, але зважаючи на життєві обставини, дана довіреність не була використана, право власності на домоволодіння бабусею набуто не було і вона продовжувала жити та користуватися даним домоволодінням, вважаючи себе його господаркою та власником до своєї смерті в 2014 році. В різні періоди до 1984 року разом з бабусею в даному домоволодінні також проживали її діти і з цього ж часу до 2010 року бабуся проживала в ньому сама. З 2010 року позивач з жінкою та сином почали проживати разом з бабусею в цьому домоволодінні та вести спільне господарство. Доглядали за бабусею до її смерті в 2014 році, проводили поточний та капітальний ремонт будівель за свої кошти, впорядковували територію, провели газ, воду, підтримували життєдіяльність споруд та благоустрою території. До цього часу доглядають за будинком і є його формальними власниками, за свої кошти збудували веранду, замінили покрівлю будинку, збудували огорожу. Починаючи з весни та до осені проживають в даному домоволодінні, дбають за городом та садом. Отже, первісним власником домоволодіння була ОСОБА_3 , яка фактично добровільно передала право володіння своїм майном бабусі позивача ОСОБА_2 , але зважаючи на норми законодавства, які були чинними на момент фактичного володіння даним житлом, тобто ЦК Української РСР 1963 року та ЦК України 2004 року, остання не набула права власності на дане нерухоме майно, хоча і до своєї смерті в 2014 році вважала себе його власником і розпоряджалася ним на свій розсуд. ОСОБА_3 на час відкриття спадщини взагалі не мала будь яких спадкоємців, черговість спадкування яких передбачав ЦК Української РСР 1963 року та враховуючи давність побудови житлової споруди, відсутність будь яких даних про фактичного правонаступника господаря даного домоволодіння, а також записів про реєстрацію права власності на нього, бабуся позивача ОСОБА_2 , хоча і вважалася господарем даного домоволодіння, фактично не була його власником на законних підставах у відповідності до вимог законодавства, яке було чинним як на час виникнення таких правовідносин, а й не набула таке право власності на підставі вимог ЦК України 2004 року. Таким чином ОСОБА_3 була єдиним власником даного домоволодіння. Перехід права власності на її майно, як в порядку спадкування так і з інших правових підстав його набуття не відбувся, дане домоволодіння також не було визнано безхазяйною річчю. На даний час дане домоволодіння не має власника, після смерті ОСОБА_3 знаходилося спочатку з 1976 року у фактичному володінні та розпорядженні померлої бабусі позивача ОСОБА_2 , а в даний час позивач є формальним господарем та розпорядником даної нерухомості.

Підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Тому суддя приймає справу до розгляду та відкриває провадження у справі.

При цьому суддя враховує положення ч.ч. 3-4 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, та з огляду на викладене вважає, що дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, тому суд приходить до висновку про те, що справа підлягає подальшому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

З метою недопущення порушення прав відповідача з огляду на предмет та ціну позову, суд вважає необхідним на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем було заявлено клопотання про витребування з Красноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію смерті громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за останніми наявними даними на день смерті проживала в с. Жовтневе Красноградського району Харківської області, а також з Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області дані за наявними реєстрами щодо факту відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за останніми наявними даними на день смерті проживала в с. Жовтневе Красноградського району Харківської області.

Розглядаючи клопотання про витребування доказів суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе, що є складнощі в їх отриманні, підстави, за яких заявник вважає, що докази знаходяться в іншої особи, належність доказів та допустимість засобів доказування.

З метою об`єктивного вирішення спору у контексті з правовими приписами ст.ст. 10, 213 ЦПК України, суддя приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання позивача про витребування копій спадкових справ, оскільки достовірно встановлено, що без інформації, яка міститься в цих документах неможливо провести слухання справи, а позивач не має можливості надати вищевказані докази по справі в зв`язку з тим, що дана інформація може бути отримана у відповідності до вимог Закону України «Про інформацію» тільки на вимогу суду або правоохоронних органів.

Керуючись ст.19, 83, 84, 175, 177, 187, 258, 260, 274, 277, 279 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кегичівської селищної ради Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити судове засідання на 20 червня 2024 року о 10-30 годині в залі Кегичівського районного суду Харківської області.

Зобов`язати Красноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надати до суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію смерті громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за останніми наявними даними на день смерті проживала в с. Жовтневе Красноградського району Харківської області.

Зобов`язати Красноградську державну нотаріальну контору Харківської області надати до суду дані за наявними реєстрами щодо факту відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за останніми наявними даними на день смерті проживала в с. Жовтневе Красноградського району Харківської області.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України за невиконання ухвали з відповідальної особи може бути стягнуто штраф в дохід державного бюджету у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

В судове засідання викликати сторони.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair/sud2017/.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.В. Богачова