Справа № 553/441/24
Провадження № 2/553/610/2024
У Х В А Л А

Іменем України

28.05.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави, в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участю секретаря судового засідання Микуці К.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Полтави в режимі відеоконференції заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів ,

встановив:

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 19.03.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 19.03.2024 залишено без розгляду цей позов в частині визначення місця проживання дитини.

28 травня 2024 року до суду подано спільну заяву ОСОБА_1 та

ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди та укладену і підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на таких умовах:

1.В зв`язку з тим,що ОСОБА_3 є чоловіком,який самостійно утримує неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 18 років , ОСОБА_1 від позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки,а також від всіх документально підтверджених витрат .пов`язаних з розглядом справи відмовляєтся .

2.Після підписання цієї мирової угоди ,претензії сторін щодо визначеного кола питань вважаються врегульованими.

В судовому засіданні позивач просила затвердити мирову угоду,оскільки дитина проживає з батьком в Україні з червня 2023 року,повністю знаходиться на його утриманні .Вона ,на цей час знаходиться за кордоном. Метою подання нею позову про збільшення розміру аліментів в лютому 2024 є поліпшення свого матеріального стану для можливості подальшого відібрання дитини. Крім того, їй необхідно було лікуватися ,відповідач раніше надавав їй допомогу ,а потім перестав.

Представник позивача в судовому засіданні просив затвердити мирову угоду, пояснив суду, що не забороняється законом в межах даного позову вирішувати інші питання ,не пов`язані з предметом позову.

Відповідач в судовому засіданні також просив затвердити мирову угоду ,пояснив,що на цей час дитина проживає з ним з червня 2023 року ,а тому необхідно вирішити питання ,викладені в мировій угоді.З позовом про встановлення факту проживання дитини з ним та припинення стягнення аліментів він до суду не звертався в зв`язку зі складною обстановкою в країні.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши матеріли мирової угоди поданої сторонами цивільного процесу на затвердження суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто це

є їхнім диспозитивним правом, мирова угода підлягає затвердженню судом. (ч.7 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України)

Положеннями частини першою, другої, п`ятої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

При затвердженні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє.

Суд зазначає,що позивачкою заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягнуті з відповідача на її користь судовим наказом Ленінського районного суду м.Полтави від 22.08.2023,на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів доходу (заробітку),але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , з частини всіх видів доходів до частини всіх видів доходів.

Таким чином предметом спору є розмір аліментів, які стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди від 28 травня 2024 року,дійшов наступного.

Умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, виходять за межі заявлених позовних вимог, а саме: сторони не вирішують спір щодо збільшення розміру стягнених аліментів ,а вирішують протилежне- позивачка повністю відмовляється від аліментів ,які стягнуті на утримання її неповнолітньої дитини.

Разом з цим сторони вважають,що в мировій угоді суд повинен вирішити питання,які не стосуються предмету спору ,а саме: встановити факт проживання неповнолітньої дитини з батьком(що зазначено в спільній письмовій заяві сторін) .

Крім того,цією мировою угодою суд повинен припинити стягення аліментів ,які стягуються з відповідача на підставі рішення суду та встановити факт самостійного утримання батьком дитини до досягнення 18 років.

Таким чином , зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Суд звертає увагуна те,що ,позивачка в судовому засіданні фактично підтвердила суду,що спір щодо розміру аліментів на момент подання заяви та на цей час відсутній.За таких обставин ст.255 ЦПК України передбачено закриття пррвадження у справі ,а не укладення мирової угоди сторонами.

Суд зазначає,що належним способом захисту права за таких обставинах буде звернення відповідача з позовом до позивача про припинення стягнення аліментів .

Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі та не може порушувати вимоги закону , суд дійшов висновку, що умови мирової угоди від 28 травня 2024 року не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому відсутні підстави для її затвердження судом.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 49, 207, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди, укладеної між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Москаленко