КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/4830/23 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко М.В.
Провадження № 22-з/824/840/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
№ 22-з/824/861/2024
16 травня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача Шебуєвої В.А.,
суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,
секретар Ткаченко В.В.
розглянувши заяву адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У вересні 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просило на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2 331 910,92 грн., з яких: 1 865 408, 54 грн. - інфляційне збільшення боргу; 466 502,38 грн. - три проценти річних.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року в позові ТОВ «Діджи Фінанс» відмовлено.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року в ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року, представник ТОВ «Діджи Фінанс» подав апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року скасовано, а справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду в справі направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29 квітня 2024 року адвокат Гаврилюк М.В., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , електронною поштою подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 14 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді. Того ж дня адвокат Гаврилюк М.В. подала аналогічну заяву, проте вже за допомогою засобів поштового зв`язку. Дана заява зареєстрована в суді окремо. Оскільки вказані заяви є тотожними за змістом, вони підлягають розгляду як одна.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Представник ТОВ «Діджи Фінанс» подав заперечення щодо розміру відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. Вважає визначений розмір витрат неспівмірним та таким, що не відповідає обсягу виконаних робіт.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року в позові ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року без змін.

Правничу допомогу ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції надавав адвокат Адвокатського об`єднання «Юнімайндс» Гаврилюк М.В.

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокат Гаврилюк М.В. надала копію договору про надання правничої допомоги від 13 липня 2022 року, додатку до договору від 05 лютого 2024 року, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 25 квітня 2024 року, розрахунок вартості послуг, наданих ОСОБА_1 в рамках даної справи, та звіт щодо послуг наданих ОСОБА_1 в рамках даної справи, відповідно до яких вартість правничої допомоги склала 14 000,00 грн..

Надання ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «Юнімайндс» Гаврилюк М.В. підтверджується матеріалами справи. Адвокат Гаврилюк М.В. подавала відзив на апеляційну скаргу представника ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року, апеляційну скаргу на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року та здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 у судових засіданнях.

ТОВ «ДіджиФінанс» подало заперечення розміру відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи критерії, вказані у ст. ст. 137, 141 ЦПК України.

Враховуючи принцип розумності та обсяг виконаних адвокатом робіт в межах апеляційного перегляду оскаржуваних судових рішень першої інстанції, колегія суддів вважає, що з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В іншій частині вимоги заяви представника ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс`на користь ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.