Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/590/24
Провадження № 2-о/650/29/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на його утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на його утриманні, заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 , який зник безвісти 27 серпня 2023 року під час виконання бойового завдання, згідно з бойовим розпорядженням, внаслідок танкового обстрілу, в районі н.п. Новосергіївка, Борівського району, Харківської області, інформація щодо теперішнього місця знаходження невідома.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були родиною, чоловіком та дружиною хоча офіційно так і не зареєстрували своїх відносин, але були вінчані в церкві, в Храмі Всіх-Святих Української православної церкви с. Старий Іржавець в травні 2023 року, що підтверджується письмовими доказами, а саме фотографіями та свідоцтвом.

Вони проживали разом з березня 2018 року, спільно вели домашнє господарство, разом проводили будні та свята, тобто були справжньою родиною.

Навіть після того як ОСОБА_3 було призвано на військову службу по мобілізації він продовжував утримувати свою дружину ОСОБА_1 фінансово.

На час зникнення чоловіка ОСОБА_1 відповідно до статті 3 СК України, статей 10, 10-1 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносилась до членів сім`ї військовослужбовців. А тому має право на отримання відповідних виплат, передбачених Порядком 884 та в подальшому виплат, які передбачені для сімей загиблих військовослужбовців та користуватися відповідними пільгами. З метою отримання грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 та в подальшому одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців їй необхідно встановити юридичний факт, а саме перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , в зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявника, заявник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги, викладені в заяві просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надав пояснення, згідно яких зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що вели спільне господарство, та що перебувала на його утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків.

ВП ВС відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц. А саме ВП ВС вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

ВП ВС зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту 2) перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13.

Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що зниклий безвісти (померлий) взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку зниклого безвісти (померлого) та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники.

Доказами, які свідчать про факт перебування на утриманні можуть бути: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); копія свідоцтва про смерть годувальника.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII, тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 затвердженно Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (надалі за текстом - Порядок 884).

Відповідно до п.7 Порядку 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 27 серпня 2023 року під час виконання бойового завдання, згідно з бойовим розпорядженням, внаслідок танкового обстрілу, в районі н.п. Новосергіївка, Борівського району, Харківської області, інформація щодо теперішнього місця знаходження невідома.

Заявниця як цивільна дружина була зазначена в військовому квитку ОСОБА_3 в розділі 12. Сімейний стан та склад сім`ї. В особовій справі солдата ОСОБА_3 вона зазначена як цивільна дружина солдата. Саме вона отримала сповіщення №771 від 01.09.2023 року про те що її чоловік зник безвісти.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були родиною, чоловіком та дружиною хоча офіційно так і не зареєстрували своїх відносин, але були вінчані в церкві, в Храмі Всіх-Святих Української православної церкви с. Старий Іржавець в травні 2023 року, що підтверджується письмовими доказами, а саме фотознімками та відповідним свідоцтвом.

Вони проживали разом з березня 2018 року, спільно вели домашнє господарство, разом проводили будні та свята, мали спільний бюджет, тобто були справжньою родиною.

Після призову ОСОБА_3 на військову службу по мобілізації він продовжував утримувати свою дружину ОСОБА_1 фінансово, що підтверджується наявністю грошових переказів з карти ПриватБанку ОСОБА_3 через додаток Приват24 грошових коштів на картку ОСОБА_1 .

На час зникнення ОСОБА_3 ОСОБА_1 відповідно до статті 3 СК України, статей 10, 10-1 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносилась до членів сім`ї військовослужбовців. А тому має право на отримання відповідних виплат, передбачених Порядком 884 та в подальшому виплат, які передбачені для сімей загиблих військовослужбовців та користуватися відповідними пільгами. З метою отримання грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 та в подальшому одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців їй необхідно встановити юридичний факт перебування на утриманні ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання, що факти та обставини спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , були чоловіком та дружиною та вели спільне господарство, з березня 2018 року на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,21,36 СК України, ст.ст.12,81,89,259,263,265,268,315,319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на його утриманні - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , проживала спільно однією сім`єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу та перебувала на його утриманні з березня 2018 року по 27 серпня 2023 року включно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК