Справа № 279/187/16-ц
Провадження № 6/127/378/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання дозволу на примусове проникнення в приміщення боржника,

УСТАНОВИВ:

У червні 2024 головний державний виконавець Першого ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитюк М. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій щодо складення постанови про опис та арешт майна (коштів). В поданні зазначає, що на виконанні у Першому ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 51947915 щодо виконання виконавчого листа № 279/187/16-ц від 04.05.2016, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на травень 2024 складає 249674,81 грн. При виході державного виконавця за адресою місця проживання/реєстрації боржника двері квартири ніхто не відкривав, що підтверджується відповідним актом, рішення є не виконаним, що і стало підставою для звернення до суду.

Судом установлено, що на виконанні в Першому ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №51947915 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення боржник в добровільному порядку не виконує. Станом на травень 2024 заборгованість боржника за виконавчим провадженням №51947915 складає 249674,81 грн.

ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, зареєстрованих за ним транспортних засобів немає.

Згідно відомостей із реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , його частка складає 1/2.

Державний виконавець здійснював вихід за адресою боржника з метою перевірки майнового стану, проте двері квартири ніхто не відкрив.

Відомостей про коло осіб, які проживають або зареєстровані за вище вказаною адресою державним виконавцем не надано та судом не встановлено.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Право особи на недоторканність житла закріплено у багатьох міжнародних документах.

Статею 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 р., передбачено: «Ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».

Аналогічна вимога міститься в ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 р., який набув чинності для України 23 березня 1976 р.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р., відомої як Європейська конвенція з прав людини, комплексно декларує зазначені права. Зокрема, в ній зазначено: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції».

Згідно ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У поданні відсутні відомості про осіб, які є співвласниками квартири, або проживають там. Тому суд виходячи із норм закону, принципу недоторканості житла та конституційних прав кожної особи, відсутності інформації хто є іншим співвласником квартири, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258-260,439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання дозволу на примусове проникнення в приміщення боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: