Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/318/24
Провадження № 2/376/409/2024
"28" березня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді - Коваленка О.М.,
за участю секретаря - Таранчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання та виховання малолітніх дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 15 грудня 2018 року він ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №242.
За час спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14.12.2023 року рішенням Сквирського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Позивач вказує, що відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачу відомо, що відповідачка працює та отримує регулярний дохід. Як відомо позивачу, аліменти відповідачка нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить суд:
стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - не відомо на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 аліменти на утримання та виховання спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% від встановленого мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, та постановити заочне рішення (а.с.24,25).
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, що підтверджується Оголошенням про виклик особи від 23.02.2024 року (а.с.23).
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).
Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України).
Суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 19,223, 274,280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 15 грудня 2018 року він ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №242.
За час спільного проживання у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 видане Куп`янським міськрайонним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №379 (а.с.5) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 видане Куп`янським міськрайонним відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) актовий запис №02 (а.с.6).
14.12.2023 року рішенням Сквирського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7).
Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, самоусунулася від їх виховання. Позивачу відомо, що відповідачка працює та отримує регулярний дохід. Як відомо позивачу, аліменти відповідачка нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має.
Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідачка є працездатною, зобов`язана утримувати дітей в межах, необхідних для їх зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, а тому має можливість сплачувати аліменти.
Також, враховуючи те, що відповідачка, не надала доказів знаходження на неї утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, стану здоров`я тощо, виходячи з принципу розумності та справедливості судового рішення, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на двох малолітніх дітей слід встановити в розмірі 1/2 частини заробітної плати (доходу) відповідачки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей - 25.01.2024 року, стягнення слід проводити саме із цієї дати.
На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1211,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180,181,182,183,191 СК України, ст. ст. 2,4,12, 13, 76,81, 223,247, 258,259,263 - 265, 280-281,354, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання та виховання малолітніх дітей - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - не відомо на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 аліменти на утримання та виховання спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% від встановленого мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів проводити в особі батька ОСОБА_1 , починаючи з 25.01.2024 року і продовжувати до повноліття дітей.
Рішення в частині місячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - не відомо на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Суддя: О.М. Коваленко