Справа № 615/337/24
Провадження № 2/615/161/24
21 травня 2024 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Токмакової А.П.,
секретаря судового засідання Клименко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.09.2023 у кварталі №115 виділ №5 Мерчанського лісництва ДП «Ліси України» філії «Жовтневе лісове господарство» відповідача затримано на місці здійснення самовільної вирубки разом з дружиною та малолітньою дитиною з використанням автомобіля та бензопили.
Про цю подію керівником ДП здійснено виклик оператора 102, після чого на місце вчинення правопорушення прибули працівники поліції, які відібрали письмову заяву про його вчинення, склали протокол огляду місця події та отримали письмові пояснення.
Зауважив, що згідно вимог ст.7,17,19,67,69 ЛК України позивач є постійним лісокористувачем земельних ділянок, на яких відповідач вчинив самовільний поруб, в зв`язку з чим на нього покладено певні обов`язки із забезпечення використання лісових ресурсів з дотриманням лісового законодавства, порушення якого на підставі ст.105,107 цього кодексу, ст.68,69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» тягнуть за собою передбачену законом відповідальність та обов`язок відшкодувати завдану шкоду.
Окрім того, відповідач на час вчинення кримінального правопорушення перебував у трудових відносинах із позивачем та відносився до Державної лісової охорони, до функцій якої відноситься здійснення охорони лісу від незаконних порубок, тому враховуючи ст.134 КЗпП, ст.1166 ЦК, ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» несе матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини діями, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК на підставі ухвали суду від 22.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК до суду не надходило.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено особисто відповідачу 09.04.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення Укрпошти, але правом надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
09.09.2023 ОСОБА_3 адресував до ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області заяву, в якій просить прийняти міри відносно невстановленої особи, яка 09.09.2023 о 16:31 год. за допомогою бензопили здійснила самовільну порубку двох дерев породи дуб звичайний в кварталі №115 виділ №5 Мерчанського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України».
Із витягу з ЄРДР від 13.09.2023, 09.09.2023 о 16:42 год. до ЧЧ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102, що 09.09.2023 на території Мерчанського лісництва невідомі особи здійснили незаконну вирубку 2-х дерев породи Дуб.
Зі змісту постанови, в ході досудового розслідування проведено огляд на території кварталу №115 виділу №5 Мерчанського лісництва ДП «Ліси України» філії «Жовтневе лісове господарство», де виявлено 2 спиляних дерева породи Дуб 38х42см сироростуче та 39х35см сухе.
Допитаний в якості свідка директор філії «Жовтневе лісове господарство» ОСОБА_3 повідомив, що 09.09.2023 під час патрулювання лісу поблизу с. Шарівка близько 16:00 год. на території лісу виявлено невідомого чоловіка, який спиляв під корінь 2 дерева породи дуб. На запитання, що він робить, відповів, що заготовлює дрова для власних потреб. В ході розмови з чоловіком попросив у нього документ, що посвідчує особу, щоб встановити особу правопорушника, на що він відмовився показувати документи, сів до автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 ,, який стояв поряд, та поїхав з місця події. Чоловіка може впізнати, оскільки спілкувався з ним та обличчя його запам`ятав.
В ході проведення впізнання особи за фотознімками, свідок ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_1 , як особу, яка 09.09.2023 спиляла 2 дерева породи дуб в кварталі №115 виділ №5 Мерчанського лісництва філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України».
Слідчий дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК, оскільки його дії не завдали істотної шкода, але вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП.
Верховний Суд в постанові від 01.02.2018 у справі №126/1439/17 та від 10.04.2020 у справі №532/1374/18 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження є належним та допустимим доказом, що може бути використаний у цивільному судочинстві без вивчення матеріалів кримінального провадження, тобто самостійний доказ, що містить встановлені факти.
Відповідно до ст.17 ЛК, у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Згідно ст.19 ЛК постійні лісокористувачі мають:
1) право самостійно господарювати в лісах;
2) виключне право на заготівлю деревини;
3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації;
4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством;
5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства;
6) право встановлювати ліміти на використання лісових ресурсів під час здійснення побічних лісових користувань у лісах на землях усіх категорій, якщо сумарна площа лісових ділянок таких лісокористувачів до 100 гектарів, крім територій природно-заповідного фонду та земель іншого природоохоронного призначення.
Постійні лісокористувачі зобов`язані:
1) забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку;
2) дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів;
3) вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення;
4) вести первинний облік лісів;
5) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;
6) забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства;
8) забезпечувати безперешкодний доступ до об`єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування.
Законом можуть бути передбачені й інші права та обов`язки постійних лісокористувачів.
Ст.67 ЛУ встановлено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів:
1) заготівля деревини;
2) заготівля другорядних лісових матеріалів;
3) побічні лісові користування;
4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно (ст.69 ЛК).
Ст.105 ЛК визнає, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Згідно ч.1 ст.107 ЛК підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Відповідно до ч.5 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Ч.1 ст.69 цього Закону встановлює, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина цієї особи.
За змістом ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Але відповідачем не доведено, що шкоду завдано позивачу не з його вини, що згідно ст.1166 ЦК є підставою для звільнення від відшкодування.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що зібрані у справі докази в сукупності та їх належна оцінка свідчать, що позивачу лісо порушенням завдана матеріальна шкода саме з вини відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265,280 ЦПК, суд
Позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21.05.2024.

Суддя А.П. Токмакова