Справа № 481/490/24
Провадж.№ 2/481/194/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря Юхименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання права спільної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області, у якому просили визнати за ними ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачі у своєму позові зазначили, що їм, на підставі рішення № 35 виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області про приватизацію квартири від 28.02.1998 року, була передана в спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1 . Проте, ними не було оформлене відповідне свідоцтво про право власності на квартиру. У зв`язку з чим вони звернулись із відповідною заявою до Новобузької міської ради Миколаївської області, але їм було роз`яснено, що міська рада з 01.01.2013 року втратила повноваження на видачу таких документів та запропоновано для вирішення даного питання звернутися до суду.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2024 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 27.03.2024 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачам строку для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 04.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання о 11:15 годині 24.04.2024 року.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрите підготовче провадження, а справа призначена до розгляду на 23.05.2024 року о 09:30 год.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити посилаючись на обставини, зазначені у позові, а саме визнати за позивачами право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач Новобузька міська рада Миколаївської області явку представника на розгляд справи не забезпечила. Від міського голови ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій останній просив справу слухати без участі представника Новобузької міської ради, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні позивачам, на підставі рішення № 35 виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області про приватизацію квартири від 28.02.1998 року, була передана в спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1 (а.с.11).

Разом з тим, позивачами не було оформлено свідоцтво про право власності на дану квартиру.

У зв`язку з чим позивачка 15.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право власності на квартиру до Новобузької міської ради Миколаївської області.

Однак, листом № Н-4025-03-06 від 24.11.2023 року Новобузькою міською радою Миколаївської області було повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв`язку з відсутністю копії ордера про надання жилої площі та рекомендовано звернутися до суду.

На підставі ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 передбачено, що, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, позивачі є співвласниками вказаного майна, однак не можуть належним чином реалізувати свої правомочності, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право власності на квартиру, що породжує сумніви з боку третіх осіб щодо наявності у позивачів права власності на вказану квартиру.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого 23.12.2015 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, власниками зазначеної квартири є: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12-14).

Загальна площа квартири АДРЕСА_1 , складає 53,8 кв.м., в тому числі дві житлові кімнати площею 35,5 кв.м., що підтверджується технічною характеристикою квартири (а.с.13).

Дана квартира є житлом позивачів, де вони зареєстровані та проживають, що підтверджено паспортами та довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.3-5,7,8,19,21,22).

Відповідно до розпорядження № 36-р міського голови Новобузької міської ради Миколаївської області Лагодієнко М.О. про перейменування вулиць міста Новий Буг від 19.02.2016 року та додатку до розпорядження вулиця Леніна перейменована в площу Свободи (а.с.17,18).

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами було доведено їх право власності на спірну квартиру.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне визнати за позивачами їхнє право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки позивачі не наполягали на стягненні з відповідача на їх користь судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання права спільної власності на квартиру, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,8 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Новобузька міська рада Миколаївської області, адреса місцезнаходження: 55600, Миколаївська область, Баштанський район, м. Новий Буг, площа Свободи, 42.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2024 року.

Суддя Вжещ С.І.