Справа № 138/160/24
Провадження № 22-ц/801/1302/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Холодова Т. Ю.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 рокуСправа № 138/160/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Поцелуйко Ірина Анатоліївна, приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Лілія Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 138/160/24 за апеляційною скаргою адвоката Бойко Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Холодової Т. Ю. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л. М., приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Поцелуйко І. А. про визнання заповіту недійсним, у якому просила:

визнати недійсним заповіт від 25 серпня 2023 року за реєстровим номером № 721, складений ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Поцелуйко І. А.

Короткий зміст судового рішення

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29 лютого 2024 року у виді заборони приватному нотаріусу Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л. М. видавати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлені позивач та її представник повторно не з`явились в підготовче засідання та не подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2024 року адвокат Бойко Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись, на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 травня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 356 ЦПК України та відсутності доказів надсилання іншим учасникам справи копій апеляційної скарги та доданих до неї документів.

13 травня 2024 року на виконання вимог ухвали адвокат Бойко О. О. подала апеляційну скаргу у новій редакції та докази надсилання іншим учасникам справи її копій з доданими до неї документами.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року для розгляду цієї справи замінено суддю Оніщука В. В. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 травня 2024 року призначено справу до розгляду на 06 червня 2024 року о 09:30 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника;

представник позивача не з`явилася у підготовче судове засідання, призначене на 24 квітня 2024 року, з поважних причин, про що завчасно повідомила суд, шляхом надсилання клопотання про відкладення розгляду справи;

правові підстави для застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України були відсутні, відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Заболотна Г. В. в інтересах ОСОБА_2 указує, що:

ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

суд наділений правом на залишення позову без розгляду у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

процесуальний закон не указує на необхідність урахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відповідно до пункту 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Аналогічні норми містяться в частині шостій статті 14 ЦПК України.

Отже, під час розгляду справи в суді першої інстанції, належним доказом вручення судової повістки, надісланої засобами поштового зв`язку було, зокрема повідомлення про вручення рекомендованого листа, а надісланої до електронного кабінету учасника справи - повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відтак правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача у підготовче засідання чи судове засідання, яка у такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України підставою залишення позову без розгляду є повторна неявка належним чином повідомленого позивач у судове засідання, відповідно законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна.

Тобто процесуальний закон не указує на необхідність урахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Близький за змістом висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21.

Такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду.

Указана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Указані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16, від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц, від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22, від 24 квітня 2024 року у справі № 759/28627/21 від 24 квітня 2024 року.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 274/196/17 зроблено висновок, що:

«у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутністю. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи».

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2024 року о 10:30 год.

13 березня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 05 квітня 2024 року о 10:00 год, у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце його проведення.

Судова повістка про день, час та місце розгляду справи (05 квітня 2024 року о 10:00 год) направлена позивачу на указані нею у позовній заяві поштову ( АДРЕСА_1 ) та електронну ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) адреси, про що свідчить довідка про доставку електронного листа та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 166, 176).

05 квітня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 24 квітня 2024 року о 10:45 год у зв`язку з неявкою належним чином повідомлених сторін та письмовим клопотанням представника позивача - адвоката Бойко Ю. О. про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.

Про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання позивача повідомлено, шляхом направлення судової повістки на її поштову адресу, а її представника - направлення судової повістки до Електронного кабінету.

Поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 про розгляд справи на 24 квітня 2024 року о 10:45 год, повернулося до суду з відміткою про особисте одержання судової повістки останньою 11 квітня 2024 року (а. с. 184).

Згідно довідки відповідальної особи суду, судова повістка доставлена до електронного кабінету адвоката Бойко Ю. О. 08 квітня 2024 року о 19:25:00 (а. с. 182).

24 квітня 2024 року представник позивача - адвокат Бойко Ю. О. через підсистему «Електронний суд» подала клопотання, у якому просила відкласти підготовчого судового засідання у зв`язку з її хворобою, визнати причини неявки поважними, зазначивши, що докази перебування на лікарняному надасть у наступному судовому засіданні.

ОСОБА_1 причини своєї неявки у підготовче судове засідання, призначене на 24 квітня 2024 року о 10:45 не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подала.

Установивши, що позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання, не з`явилася у судові засідання, призначені на 05 квітня 2024 року та 24 квітня 2024 року, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача - адвокат Бойко Ю. О. 24 квітня 2024 року не з`явилася у судове засідання з поважних причин є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки причини повторної неявки позивача або його представника у судове засідання правового значення не мають, оскільки останні не були позбавлені можливості подати заяву про розгляд справи у їх відсутність, а норми процесуального права не зобов`язують суд ураховувати причини повторної неявки позивача та його представника у судове засідання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з ухвалою місцевого суду та переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, та не можуть бути підставою для її скасування.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бойко Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести за рахунок заявника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Людмила ГОЛОТА

Світлана КОПАНИЧУК