Справа № 373/486/24
Номер провадження 2/373/433/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в особі представника адвоката Столітнього М. М., 29.02.2024 через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитним договором № 4719368 від 03.09.2021 у загальному розмірі 31 719,60 грн. Також просить стягнути понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» був укладений електронний договір № 4719368 про надання споживчого кредиту. Сторони узгодили його істотні умови, а саме: сума кредиту ? 9 900,00 грн, строк кредиту - 26 днів, дата повернення кредиту 29.09.2021, знижена процентна ставка - 0,95% в день, стандартна процентна ставка - 1,90% в день, порядок та умови надання кредиту, пролонгацію строку кредиту та відповідальність сторін.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі 9 900,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на вказану в договорі платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

29.09.2021 відповідачка здійснила часткову оплату на рахунок кредитора у розмірі нарахованих процентів за користування кредитом 2 445,30 грн. У зв`язку з чим відповідно до умов договору відбулось продовження строку кредиту ще на 26 днів до 25.10.2021 з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала, а також не укладала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. У зв`язку з чим, керуючись п. 4.3 кредитного договору, даний договір був автопролонгований, а строк користування кредитом було продовжений на 90 днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до якого відступлено останньому право грошової вимоги зокрема і за даним кредитним договором.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість у загальному розмірі 31 719,60 грн, з яких 9 900,00 грн тіло кредиту та 21 819,60 грн нараховані проценти, яку просив позивач стягнути в судовому порядку.

Ухвалою суду від 12.03.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачці ОСОБА_1 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачка отримала 19.03.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням в матеріалах справи.

26.03.2024 відповідач ознайомилась з матеріалами справи, оскільки копію позовної заяви з додатками, що були направлені на її адресу представником позивача, вона не отримувала. Доказів отримання відповідачем пакету документів представник позивача не надав.

Представником відповідача - адвокатом Миронюком Д.Д. 05.04.2024 через систему «Електронний суд» поданий відзив на позов. Представником відповідача зазначено, що позивач має право на стягнення тіла кредиту та фіксованих відсотків за його користування в межах строків наданого кредиту. Оскільки відсотки за наданим кредитом відповідачем були погашені 28.09.2021 у розмірі 2 445,30 грн, що вбачається із розрахунку заборгованості, то стягненню підлягає сума наданого тіла кредиту у розмірі 9 900,00 грн.

Окрім того, відповідно до розрахунку заборгованості 28.09.2021 відповідач здійснила платіж за кредитним договором, а тому за його умовами (п. 4.2.2) його було пролонговано. Однак, представником позивача не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, тобто позивач таку пролонгацію не акцептував відповідно до п. 4.2.3 договору. А тому, строк кредитування закінчився 28.09.2021.

Просить позов задовольнити частково. Стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 900,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Судові витрати стягнути пропорційно задоволених позовних вимог.

16.04.2024 представник позивача - адвокат Столітній М.М. через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив, який вважає безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що ТОВ «Авентус Україна» з відповідачем ОСОБА_1 був укладений вищезазначений договір. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За умовами договору відповідач в межах строку кредиту, зазначеного у п. 1.4 договору (26 днів), 29.09.2021 здійснила на рахунок ТОВ «Авентус Україна» оплату грошових коштів в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 445,30 грн. У зв`язку з цим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору, відбулося продовження строку кредиту ще на 26 днів (до 25.10.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Відповідач була повідомлена текстовим повідомленням в особистий кабінет щодо наявності заборгованості за кредитом та продовження строку кредиту до 25.10.2021.

25.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим відповідно до п. 4.3 кредитного договору, договір був автопролонгований, а строк кредиту було продовжений на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплату за кредитним договором не здійснювала.

Позивач вважає, що є доведеним належними та допустимими доказами факт укладення відповідачем договору в електронній формі та наявності права грошової вимоги до відповідача відповідно до поденного розрахунку, яким підтверджено нарахування процентів у межах погодженого строку надання кредиту та у межах періоду автопролонгації. Тому, позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Також представником позивача зазначено, що стороною документально доведено понесені витрати на правову допомогу, а тому відсутні підстави для відмови у стягненні судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив наступне.

03.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» був укладений електронний договір № 4719368 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту складала 9 900,00 грн. Пунктом 1.4 врегульовано, що строк кредиту становить 26 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Відповідно до п. 1.5 стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Підпунктом 2.4. п. 2 кредитного договору визначено, що кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5.1 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку, що зазначено у пп. 3.3 договору.

За положеннями п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжений за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2 (пп. 4.2.1 - 4.2.4) договору, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2 - 4.2.4 договору. Тобто, в даному випадку, кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно п. 4.3.2 Договору споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п. 4.2 договору.

Пунктом 4.4 договору врегульовано, що вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена в п. 4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 договору ? письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину.

За змістом п. 6.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 був використаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором «С907310» відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 9 900,00 грн шляхом зарахування 03.09.2021 о 11.46 год кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про перерахування коштів за № 2633 від 04.05.2023.

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) відповідачка здійснила оплату за укладеним кредитним договором в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом 29.09.2021 на суму 2 445,30 грн.

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за період з 03.09.2021 по 23.01.2022 ОСОБА_1 має заборгованість в загальному розмірі 31 719,60 грн, з яких 9 900,00 грн тіло кредиту та 21 819,60 грн нараховані проценти, з урахуванням сплачених нею 29.09.2021 процентів на суму 2 445,30 грн.

Підпунктом 3 п. 5.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

18.04.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 18.04/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 4719368 від 03.09.2021.

Відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 був підписаний сторонами даного договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників за № 1317 ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованості у загальному розмірі 31 719,60 грн до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4719368 від 03.09.2021.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення, що підтверджено копією повідомлення про відступлення прав вимоги.

Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 03.09.2021 правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Отже, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

В подальшому відповідачкою вносились кошти на погашення заборгованості, що свідчить про погодження та продовження нею умов кредитування.

Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування та пролонгації договору.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2 ? 4.2.4 договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконала. 29.09.2021 (дата повернення кредиту та сплати процентів відповідно до п. 1.4 договору) вона здійснила погашення кредиту в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 2 445,30 грн. У зв`язку з цим, у відповідності до п. 1.4, 4.2 строк дії договору був продовжений ще на 26 днів до 25.10.2021 із стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Відповідач була повідомлена текстовим повідомленням в особистий кабінет щодо наявності заборгованості за кредитом та продовження строку кредиту до 25.10.2021, що підтверджено повідомленням про пролонгацію від 29.09.2021 в матеріалах справи.

25.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим відповідно до п. 4.3 кредитного договору, договір було автопролонговано, а строк кредиту було продовжено на 90 календарних днів, що підтверджено листом про автопролонгацію строку кредиту від 26.10.2021 направленим відповідачу на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , що була зазначена при укладенні договору. Надалі відповідач оплату за кредитним договором не здійснювала.

Таким чином, внаслідок продовження дії договору у кредитора були наявні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом. При розрахунку заборгованості позивачем було враховано часткове погашення відповідачем процентів та сума заборгованості визначена з їх урахуванням.

Окрім того, з картки обліку договору вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 23.01.2022, тобто до дати закінчення строку кредиту з урахуванням нового строку кредиту після пролонгації на 26 днів та автопролонгації на 90 днів.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 31 719,60 грн, що складається із суми кредиту 9 900,00 грн та процентів за користування кредитом 21 819,60 грн, ґрунтується на вимогах закону, узгоджена сторонами кредитного договору, а тому підлягає задоволенню.

18.04.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу № 18.04/23-Ф. Відповідно до умов договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4719368 від 03.09.2021.

Такими чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.

Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не повернула, чим порушила його права, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.; звіт від 22.02.2024 про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10.07.2023; рахунок на оплату по замовленню № 2324/22/02 від 22.02.2024 із зазначенням найменування робіт та їх вартість; платіжну інструкцію № 3569 від 23.02.2024 про оплату послуг адвокату Столітньому М.М. у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідачкою у відзиві на позов зазначено, що послуги адвоката по наданню правничої допомоги є неспівмірними та повинні бути стягнуті пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, проте доводів неспірмірності розміру витрат на правову допомогу відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн підтверджений представником позивача належними, достатніми та достовірними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Окрім того, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат складає 12 422,40 грн. (10 000,00 грн. + 2 422,40 грн.), які мають бути стягнуті з відповідачки на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, 203, 205, 207, 512, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтарст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4719368 від 03.09.2021 у розмірі 31 719 (тридцять одна тисяча сімсот дев`ятнадцять) грн 60 коп. та судові витрати у розмірі 12 422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса місцезнаходження: вул. Загородня, буд. № 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150; ;

представник позивача: адвокат Столітній Михайло Миколайович, адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: О. І. Рева