УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року

м. Київ

справа № 2604/17308/12

провадження № 61-7019ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі за заявою начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці Артема про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року начальник Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиця А. звернувся до суду із заявою, у якій просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 2604/17308/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2 105 545,57 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що начальником Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицею А. не надано до суду жодного доказу, який би підтвердив втрату оригіналу виконавчого листа у справі № 2604/17308/12. Крім того, суд вказав на те, що у заяві не наведено жодного обґрунтування на підтвердження обставин, за яких було втрачено виконавчий лист та відомостей щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого листа, вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, що дало б змогу суду встановити певні обставини, необхідні для вирішення поданої заяви.

13 травня 2024 року Лаєнко П. П. , який діє від імені АТ «УкрСиббанк», засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року в указаній вище справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Київського апеляційного суду прийнято 09 квітня 2024 року та оприлюднено 12 квітня 2024 року.

З урахуванням вказаних обставин заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд установив, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2604/17308/12 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 20 квітня 2007 року № 0 в сумі 2 105 545,57 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 609,50 грн. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 609,50 грн.

АТ «УкрСиббанк» отримано два виконавчі листи на примусове виконання рішення.

У серпні 2023 року начальник Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиця А. звернувся до суду із заявою, у якій просив видати дублікат виконавчого листа у справі № 2604/17308/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2 105 545,57 грн.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України установлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа, адже вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення, при цьому заявником на підтвердження своїх вимог не було надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би свідчив про втрату отриманого саме виконавцем в період примусового виконання виконавчого документа.

Крім того, суд встановив, що заява взагалі не містить обставин, за яких було втрачено виконавчий лист, зокрема дати втрати виконавчого листа, що унеможливлює встановити наявність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у справі за заявою начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці Артема про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров