КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року про відмову у виправленні описки у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Заява обґрунтована невідповідністю судового рішення приписам статті 350 ЦПК України.

Просив суд першої інстанції постановити ухвалу про виправлення допущеної описки в ухвалі Печерського районного суду від 23 жовтня 2021 року, виключивши з неї весь текст де йдеться про розкриту банківську таємницю і випрати таким чином допущену судову описку.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2019 року розкрито банківську таємницю є помилковими, оскільки апелянт стверджує, що банківська таємниця не була розкрита станом на 25.06.2019 року, оскільки заява позивача була лише розглянута та було винесено судове рішення про задоволення його позову про розкриття банківської таємниці.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказував також на те, що 23 серпня 2019 року була отримана відповідь банку, в якій працівник ОСОБА_2 повністю відмовляє в розкритті банківської таємниці і висуває декілька вимог. Апелянт вказував на те, що якщо порівняти дату отримання відповіді Державного ощадного банку з датою рішення суду від 25 червня 2019 року, то буде видно, що банківська таємниця була нібито розкрита ще до отримання відповіді з Ощадного банку.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що вимоги статті 350 ЦПК України не стосуються ухвали про виправлення описки, а відтак заява про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року про виправлення описок задоволенню не підлягає.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими- доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11.01.2022 року у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20) вказала на те, що правила статті процесуального законодавства, яка регламентує виправлення описок, передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

Встановлено, що рішенням суду Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року у справі № 757/27035/19-ц заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю задоволено. Розкрито інформацію, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи ОСОБА_3 .

В подальшому, від ОСОБА_1 надійшла заява до суду першої інстанції, в якій він просив роз`яснити вказане рішення суду в частині того, яка саме інформація підлягає розкриттю банком, оскільки АТ «Державний ощадний банк України» тривалий час не виконує рішення суду, посилаючись на його незрозумілість.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю задоволено. Роз`яснено, що за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року у справі № 757/27035/19-ц розкрито банківську таємницю відносно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років, а саме про:

- розмір відкритих поточних рахунків або рахунка в національній валюті України;

- розмір відкритих поточних рахунків або рахунка в іноземній валюті;

- розмір відкритих депозитних рахунків або рахунка в національній валюті України;

- розмір відкритих депозитних рахунків або рахунка в іноземній валюті;

- розмір відкритих карткових рахунків або рахунка в національній валюті України;

- розмір відкритих карткових рахунків або рахунка в іноземній валюті;

- інформацію про наявність орендованих банківських комірок або сейфів, якими користувався ОСОБА_3 .

11.10.2021 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описок у рішенні суду від 25 червня 2019 року з метою зазначення відомостей відповідно до частини першої статті 350 ЦПК України (а.с. 1-7 том 2).

Просив суд першої інстанції постановити ухвалу про виправлення допущеної описки в вступній та резолютивній частині судового рішення за номером № 757/27035/19-ц від 25 червня 2019 року, включивши усю інформацію яку ОСОБА_1 надав, тобто ч.ч 1-4 ст. 350 ЦПК України виправивши таким чином допущену судову описку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року заяву про виправлення описок задоволено частково. Зазначено у резолютивній частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року інформацію про особу щодо якої банк має розкрити інформацію: « ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 »; та інформацію про одержувача інформації: « ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 »; а також мету отримання інформації: «успадкування банківського вкладу після померлого діда ОСОБА_3 ». В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

23 жовтні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року, в якій просив суд першої інстанції постановити ухвалу про виправлення допущеної описки в ухвалі Печерського районного суду від 23 жовтня 2021 року, виключивши з неї весь текст де йдеться про розкриту банківську таємницю і випрати таким чином допущену судову описку (а.с. 10-11 том 2).

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про виправлення описки та апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року, заявник фактично посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні судом рішення суду першої інстанції від 25 червня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначені в заяві про виправлення описки обставини за своєю природою не є опискою в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що зазначені заявником підстави для виправлення описки в ухвалі суду не можуть вважатися опискою в розумінні положень ст. 269 ЦПК.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для виправлення описки в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги щодо істотності допущених в ухвалі описок не знайшли свого підтвердження, тому не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції, та фактично зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції.

Інших доводів, які б свідчили про те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції про відмову у виправленні описки прийнята з порушенням норм процесуального чи матеріального права, апеляційна скарга позивача не містить.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «10» червня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник