Справа №760/3704/23 2/760/4376/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Поліщука С. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Поліщука Сергія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вишнякова Ірина Валеріївна, про визнання недійсною заяви про надання згоди на підписання будь-яких договорів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вишнякова І. В. про визнання недійсною заяви про надання згоди на підписання будь-яких договорів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 13 березня 2023 року позивачем надано до суду докази, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в якій відповідачу в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15?денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову.

18 квітня 2023 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

14 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, в якому він просить визнати зловживанням процесуальним правом подання ОСОБА_4 позову до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вишнякова І. В. про визнання недійсною заяви про надання згоди на підписання будь-яких договорів; залишити без розгляду вищевказаний позов.

В обґрунтування клопотання зазначає, що зазначений позов подано ОСОБА_4 з метою створення процесуальних перешкод в розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів як з солідарних боржників, борг яких виник під час перебування в шлюбі та у зв`язку з набуттям ними спільного майна за позичені кошти, що перебуває в провадженні Деснянського районного суду м. Києва. Таким чином, ОСОБА_1 ініціювала завідомо безпідставний позов, в якому фактично відсутній предмет спору та який має очевидно штучний характер, що свідчить про зловживання нею своїми правами. Крім того, заявлення позивачем клопотань про витребування доказів, які вже витребовувалися при розгляді іншої справи також свідчить про зловживання нею процесуальними правами.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Поліщук С. В. в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Вислухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 44 ЦПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Частини третя та четверта вказаної вище статті ЦПК передбачають, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Проте, чинний ЦПК України не містить визначення цього поняття, а визначає у статті 44 лише перелік дій, які можуть трактуватися суддею за суб`єктивною чи об`єктивною думкою в кожному конкретному випадку як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в ухвалі від 13.10.2021 по справі №707/1491/21, зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства. Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність. Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При оцінці дій позивача, які на думку третьої особи, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом, суд, з огляду на конкретні обставини справи, приходить до висновку про відсутність у них таких ознак. Крім того, клопотання третьої особи ґрунтується виключно на припущеннях, будь-яких доказів на підтвердження викладених у ньому обставин суду не надано.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про зловживання позивачем процесуальними правами, а, відтак, з метою дотримання прав та інтересів усіх учасників судового провадження на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільної справи в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства визнання дій учасників справи зловживанням процесуальними правами є правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 19, 44, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Поліщука Сергія Володимировича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна