Справа № 157/395/24
Провадження № 2/162/99/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_1 надійшов до Камінь-Каширського районного суду Волинської області 04 березня 2024 року.

Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Любешівського районного суду Волинської області.

Ухвалою від 26 березня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовче провадження у справі закрито 24 квітня 2024 року.

Сторони подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Справу розглянуто 21 травня 2024 року у відсутності учасників.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Спадкодавець володів будинком по АДРЕСА_1 . Позивач як спадкоємець другої черги вважала, що прийняла спадщину, оскільки здійснювала догляд за спадковим майном, садила город тощо. Коли ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_3 .

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подала у суд письмову заяву про визнання позову.

4. Норми права, які застосував суд.

Згідно з статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із статтею 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

5. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено.

Оговорюючи питання поважності причин пропуску позивачем звернення із заявою про прийняття спадщини, суд також бере до уваги введення в Україні воєнного стану у зв`язку з широкомасштабним вторгненням Російської Федерації. Вказана обставина вимагає від органів влади, юридичних, фізичних осіб постійних додаткових зусиль для організації безпечного середовища та негативно впливає на реалізацію цивільних прав.

При цьому необхідно звернути увагу, що при визначенні позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судом не вирішується питання про допущення її до спадкування у контексті положень статті 1258 ЦК, про наявність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначення у спадковому майні частки кожного із спадкоємців тощо. Ці питання є компетенцією нотаріуса.

6. Питання розподілу судових витрат.

Позивач сплатила 1211,20 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач клопотала про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з врахуванням клопотання ОСОБА_1 , а також у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта залишити за позивачем.

7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 206, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 два місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась по смерті ОСОБА_3 .

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 рахувати з дати набрання цим рішенням законної сили.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук