КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/2279/23 Головуючий у 1 інстанції: Опанасюк І.О.
Провадження № 22-ц/824/7741/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ.Зазначило, що з 01.11.2018 як суб`єкт ринку газу здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу». Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Проте відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» ЕІС-код НОМЕР_2 газифікованого об`єкта побутового споживача ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , було включено до реєстру споживачів товариства, як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 . З червня 2022 по вересень 2023 року ОСОБА_1 був спожитий природний газ на загальну суму 52650,26 грн., вартість якого не сплачена.У порядку досудового врегулювання спору ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на адресу відповідача направило вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3-15135-2023/180196374 від 10.05.2023 у сумі 59798,73 грн. та вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-36268-2023/180196374 від 13.09.2023 у сумі 52587,64 грн. Вказана вимога залишена без задоволення, а тому ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 52 650,26 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2024 року в задоволені позову ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта суд першої інстанції у рішенні безпідставно визначив, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території України, але не надало суду відповідної ліцензії. Зазначає, що ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам на території України, які використовують природний газ для власних потреб, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, виданої на підставі постанови НКРЕКП № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу...». Вважає помилковим висновок суду про недоведеність наявності договірних відносин між позивачем і відповідачем. Відповідно до положень ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» зобов`язане постачати природний газ споживачам які використовують природний газ для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Об`єкт газопостачання ОСОБА_1 01.05.2022 був включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі Оператора ГТС у зв`язку із тим, що діючий на той момент постачальник природного газу на об`єкт відповідача витратив можливість виконувати взяті на себе обов`язки із постачання природного газу. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» ЕІС-код НОМЕР_3 газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було включено до реєстру споживачів ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 . Отже, з 01.05.2022 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживачана підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідач є власником газифікованого об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відсутність укладеного між постачальником та відповідачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволені позовних вимог.На підтвердження позовних вимог до ОСОБА_1 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надало витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який містить детальну інформацію про обсяги споживання природного газу та нараховану Товариством вартість за спожитий природний газ; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349640668 від 09.10.2023; докази досудового врегулювання спору шляхом направлення споживачу вимог про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3- 15135-2023/180196374 від 10.05.2023 та № 119/4.3.1-36268-2023/180196374 від 13.09.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349640668 від 09.10.2023.

Посилаючись на здійснення з 01.11.2018 діяльності з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» порушило питання про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за період з червня 2022 року по вересень 2023 року складає 52 650,26 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». З рішенням суду колегія суддів погоджується.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих правил, що має підтверджуватися документально.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження наявності договірних відносин із ОСОБА_1 позивач зазначив, що як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам на території України, які використовують природний газ для власних потреб, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, виданої на підставі постанови НКРЕКП № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу...». Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`визначенопостачальником «останньої надії». Об`єкт газопостачання ОСОБА_1 01.05.2022 був включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі Оператора ГТС у зв`язку із тим, що діючий на той момент постачальник природного газу на об`єкт відповідача витратив можливість виконувати взяті на себе обов`язки із постачання природного газу. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» ЕІС-код НОМЕР_3 газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було включено до реєстру споживачів ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надало судуІнформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349640668 від 09.10.2023; докази досудового врегулювання спору шляхом направлення споживачу вимог про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3- 15135-2023/180196374 від 10.05.2023 та № 119/4.3.1-36268-2023/180196374 від 13.09.2023, та роздруківку з інформацією щодо заборгованості по споживанню природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ,по особовому рахунку № НОМЕР_1 «Фінансовий стан», підписану провідним фахівцем Відділу по роботі з колекторськими компаніями та фінансовими установами Департаменту врегулювання заборгованості та розрахунків ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Проте вказані документи не підтверджують наявність договірних правовідносин між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 , та того, що належних відповідачу об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , був включений до реєстру споживачів ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як постачальника «останньої надії», а також відкриття на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_1 .

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349640668 від 09.10.2023, лише підтверджує, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , але не підтверджує наявність між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 відносин із постачання природного газу.

Роздруківка з інформацією щодо заборгованості по споживанню природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 «Фінансовий стан» також не є належним доказом, що саме ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» є постачальником природного газу за вказаною адресою, та того, що ОСОБА_1 був віднесений до Реєстру споживачів ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`як постачальника «останньої надії». Вказана довідкова інформація була сформована в односторонньому порядку самим позивачем ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»,а тому колегія суддів критично ставиться до такої роздруківки. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не надало.

Відповідно до положень ч.ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга представника ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.