Справа 556/990/24
Номер провадження 2/556/369/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2024 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області, про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання права власності на майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 червня 2015 року він брав участь в аукціоні з реалізації нерухомого майна територіальних громад Володимирецького району в особі Володимирецької районної ради Рівненської області. Аукціон проводився Універсальною товарною біржою «Україна-Захід».

На аукціоні в лоті № 2 було виставлено нерухоме майно: Будинок літнього відпочинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить територіальним громадам Володимирецького району Рівненської області в особі Володимирецької районної ради, за ціною 17040 грн.

Щодо вказаного лоту ОСОБА_1 став переможцем аукціону, запропонувавши найбільшу ціну за лот, а саме - 17892,00 грн.

За наслідками аукціону було складено протокол № 15-БВ від 22 червня 2015 року, де позивач вказаний переможцем аукціону.

В свою чергу ОСОБА_1 , як переможець аукціону, відповідно до обов`язків, зазначених у протоколі аукціону, в 10-денний строк сплатив вартість лоту № 2, та надав квитанцію.

Згідно із протоколом аукціону, договір купівлі-продажу майна мав бути укладений впродовж 20-ти банківських днів з моменту повної оплати переможцем торгів ціни лоту. Проте такий договір укладений не був з невідомих позивачу причин.

Очевидно, що перешкодою укладення договору стала відсутність первинної реєстрації права власності на майно, відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно.

На даний час можливість укладення договору купівлі-продажу майна, придбаного на аукціоні, також відсутня, оскільки продавець припинив діяльність без правонаступника.

ОСОБА_1 вважає, що правомірно набув право власності на спірне майно та вчинив всі залежні від нього дії, таким чином він є добросовісним набувачем, оскільки діяв згідно закону, а невиконання всіх вимог закону іншими особами не повинно впливати на можливість реалізації його права власності.

У даному випадку власник майна не здійснив всіх дій для забезпечення повного переходу права власності на майно, які мав здійснити згідно закону, а саме, належним чином не підготовив майно до продажу, не здійснив державну реєстрацію права власності на нерухомість, не виготовив кадастровий номер земельної ділянки.

Тому позивач просить визнати за ним право власності на придбане майно, оскільки підтвердити свої права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Відповідачем визначена Володимирецька селищна рада, як орган місцевого самоврядування, на території якого знаходиться майно, та який управляє комунальною власністю на території Володимирецької територіальної громади.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області - 05.04.2024.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09.04.2024, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 травня закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Володимирецької селищної ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, просить прийняти рішення за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено, і це підтверджується наявними у справі доказами, що 22 червня 2015 року ОСОБА_1 брав участь у аукціоні з реалізації нерухомого майна територіальних громад Володимирецького району в особі Володимирецької районної ради Рівненської області. Аукціон проводився Універсальною товарною біржою «Україна-Захід», .

Згідно протоколу проведення аукціонних торгів 15-БВ від 22.06.2015, на аукціоні в лоті № 2 було виставлено нерухоме майно: Будинок літнього відпочинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить територіальним громадам Володимирецького району в особі Володимирецької районної ради Рівненської області, за ціною 17040 грн.

ОСОБА_1 , став переможцем аукціону, запропонувавши найбільшу ціну за лот № 2 - 17892 грн.

В свою чергу ОСОБА_1 , як переможець аукціону, відповідно до обов`язків, зазначених у протоколі аукціону, в 10-денний строк сплатив вартість лоту № 2, та надав квитанції від 30.06.2015.

Згідно із протоколом аукціону 15-БВ від 22.06.2015, договір купівлі-продажу майна мав бути укладений впродовж 20-ти банківських днів з моменту повної оплати переможцем торгів ціни лоту. Проте такий договір укладений не був з невідомих позивачу причин.

Як вбачається з протоколу проведення аукціонів власником-продавцем лотів було зазначено Володимирецьку районну раду.

Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана юридична особа припинила свою діяльність без визначення правонаступника, відповідно запису в Єдиному реєстрі.

Відтак, оскільки попередній власник майна припинив своє існування, а за новим власником право власності не визнане та не зареєстроване, на даний час спірне майно юридично не має власника.

У відповідності до статті 650 Цивільного кодексу України, особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами законодавства.

Згідно із статтею 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті..

Відповідно до ст.69 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», протокол про проведення аукціону складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця. У протоколі зазначаються: майно, що запропоноване для продажу; кількість учасників аукціону; початкова вартість; ціна, запропонована переможцем аукціону, або відомості про те, що аукціон закінчився без визначення переможця; ціна або частина ціни, сплачена переможцем; найменування і місцезнаходження (для юридичної особи), прізвище, ім`я, по батькові і місце проживання (для фізичної особи) переможця торгів; адреса сторінки веб-сайту, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно.

У відповідності зі ст.75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», передача майна замовником аукціону і прийняття його покупцем здійснюється за передавальним актом, що підписується сторонами і оформлюється відповідно до законодавства. В акті про передання права власності на куплене нерухоме майно зазначаються: ім`я (назва) та місце проживання (місцезнаходження) продавця та покупця, а також організатора аукціону; відомості про продане нерухоме майно; адреса веб-сторінки, на якій розміщено відомості про проведення аукціону. Акт про передання права власності на куплене нерухоме майно разом із протоколом про проведення аукціону не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни передається нотаріусу, а копії акта не пізніше наступного дня разом із відомостями про нотаріуса надсилаються (вручаються) покупцю, замовнику аукціону та продавцю. За невчасне передання акта нотаріусу організатор торгів сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 відсотка на день від ціни продажу за період прострочення. Нотаріус видає покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом. Послуги нотаріуса оплачує організатор аукціону.

Зазначене свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом, нотаріусом позивачу не видавалося.

Таким чином позивач не має можливості зареєструвати своє право на об`єкт нерухомості, у зв`язку з відсутністю можливості беззаперечно підтвердити своє право власності на об`єкт нерухомості належними правовстановлюючими документами.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановленого договором або законом.

В правовій нормі ст. 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Так, згідно із ст. ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом першим статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка, відповідно до вимог ч.1ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищою Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютою 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК УКраїни, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, договір купівлі-продажу фактично виконано, оскільки позивач сплатив відповідачу кошти за вказане майно і прийняв це майно, а відповідач передав позивачу вказане в договорі майно, однак нотаріальне посвідчення даного договору є неможливим. Таким чином встановлені судом обставини вказують на можливість застосування до спірних відносин положень ст. 392 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, ґрунтується на законі, його вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 223, 263-265 ЦПК України, ст.ст.15-16, 25, 316, 328 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області, про визнання права власності на майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на громадський будинок Будинок літнього відпочинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: Котик Л.О.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Володимирецька селищна рада Рівненської області, юридична адреса: селище Володимирець, вул.Повстанців, 21, Вараський район, Рівненська область .