Провадження № 2/761/3526/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`янчук С.Р.,

представника позивача Бендюга І.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 337 618,26 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2021 між Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладено Комплексний договір (кредиту та застави) №2/2263170.

Вказує, що відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається відповідачу на купівлю транспортного засобу для особистого користування, на сплату страхової премії за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, порядок надання кредиту та його обслуговування, права, обов`язки та відповідальність Сторін, інші умови кредитування, а також забезпечення виконання зобов`язань за договором заставою визначені в Правилах надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в AT «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною (публічною) частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua.

Згідно п. 5.12. Кредитного договору, зазначено, що відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує що він: отримав свій примірник Кредитного договору, умови Кредитного договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку ознайомлений, приймає їх та погоджується; йому до підписання кредитному договору Банком надано інформацію, яка визначена в ч.2. ст. 12 Закону України «про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит у сумі 440 850,37 гривень, строком користування до 26.09.2023, а відповідач одержує та повертає кредит, сплачує проценти, комісії за користування кредитом згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику:

-в сумі 388 451,25 грн. на купівлю транспортного засобу;

-в сумі 52 399,12 грн. - на страхову премію по договору страхування.

Позивачем перерахувано кредитні кошти на поточний рахунок відповідача згідно п. 1.6. Правил, на суму 440 850,37 грн.

Натомість, відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме: не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом.

Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 29.02.2023 наявна заборгованість в загальному розмірі 337 618,26 грн, що включає: строкова заборгованість - 32 298,21 грн; прострочена заборгованість - 302 269,09 грн; прострочені відсотки - 47,82 грн; нараховані відсотки 3,14 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернуся до суду за захистом свої прав та стягненням заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.10.2023 цивільну справу за зазначеним вище позовом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2024 продовжено подальший розгляд справи за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за правилами спрощеного по зовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визнати явку представника позивача Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» в судове засідання на 12.02.2024 об 10 годин 30 хвилин обов`язковою.

В подальшому у судовому засіданні, яке призначене на 12.02.2024 представник позивача, адвокат Бендюг І.А. просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що є тимчасово окупованою територією України. Керуючись вимогами ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", повідомлення судом відповідача про розгляд справи здійснювалося через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи по суті повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не надав, тому суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2021 між Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 укладено Комплексний договір (кредиту та застави) №2/2263170.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається відповідачу на купівлю транспортного засобу для особистого користування, на сплату страхової премії за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, порядок надання кредиту та його обслуговування, права, обов`язки та відповідальність Сторін, інші умови кредитування, а також забезпечення виконання зобов`язань за кредитом заставою визначені в Правилах надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в AT «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною (публічною) частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua.

Згідно п. 5.12. Кредитного договору, зазначено, що відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує що він: отримав свій примірник Кредитного договору, умови Кредитного договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку ознайомлений, приймає їх та погоджується; йому до підписання кредитному договору Банком надано інформацію, яка визначена в ч.2. ст. 12 Закону України «про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит у сумі 440 850,37 гривень, строком користування до 26.09.2023, а відповідач одержує та повертає кредит, сплачує проценти, комісії за користування кредитом згідно з графіком погашення кредиту.

Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику:

-в сумі 388 451,25 грн. на купівлю транспортного засобу;

-в сумі 52 399,12 грн. - на страхову премію по договору страхування.

Відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору, пункту 1.9. Правил за користування кредитними коштами відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти щомісячно в розмірі 0,01% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором.

Факт видачі кредиту, а саме перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача згідно п. 1.6. Правил, підтверджується платіжною інструкцією №2/2263170 від 27.09.2021 на суму - 440 850,37 грн та випискою по рахункам позичальника.

Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у відповідача перед позивачем станом на 29.02.2023 наявна заборгованість в загальному розмірі 337 618,26 грн, що включає: строкова заборгованість - 32 298,21 грн; прострочена заборгованість - 302 269,09 грн; прострочені відсотки - 47,82 грн; нараховані відсотки 3,14 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення-вимога №10451/3570 від 31.07.2023 з проханням погасити боргові зобов`язання по кредитному договору № 2/2263170.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що на момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Умови договору не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №2/2263170 від 27.09.2021 не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 337 618,26 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до п. 6 ч. 1 статті 264 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат у виді судового збору.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 5064,27 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 82, 141, 223, 229, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, буд.42/4, код за ) заборгованість за Кредитним договором № 2/2263170 від 27.09.2021 станом на 29.08.2023 в сумі 337618 (триста тридцять сім тисяч шістсот вісімнадцять) грн 26 коп. та судовий збір в розмірі 5064 (п`ять тисяч шістдесят чотири) грн 27 коп., а всього 342682 (триста сорок дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн 53 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: