провадження № 22-ц/824/8705/2024
головуючий у суді І інстанції Мицик Ю.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - відповідачі), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення/постачання теплової енергії в сумі 87 288,66 грн; інфляційну складову боргу в сумі 18942,59 грн, 3 % річних в сумі 5507,61 грн та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 , а позивач надає для зазначеного будинку послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року за отримані послуги з постачання гарячої води, що обумовило виникнення заборгованості, яка станом на 1 липня 2023 року складає 87 288,66 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних.

18 вересня 2023 року від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останні зазначили про пропуск позивачем строку позовної давності, а тому просили відмовити у задоволенні позову.

25 вересня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив суд, задовольнити позов з урахуванням заявленої відповідачами заяви про застосування строків позовної давності, стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 74 460,41 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 7 574,90 грн та 3% річних у розмірі 3 301,30 грн та судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року позов ТОВ «Євро - Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро - Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення/постачання теплової енергії в сумі 74 460,41 грн; інфляційну складову боргу в сумі 7 574,90 грн, 3 % річних в сумі 3 301,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро - Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 019,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро - Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 019,92 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду із ідентичними апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову, стягнути солідарно з обох відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з червня 2020 року по червень 2023 року в сумі 31 128 грн 09 коп., з яких 15 365 грн 58 коп. - за послуги з центрального опалення та 15 762 грн 51 коп. - за послуги з гарячого водопостачання.

Вважають, що висновки суду про початок відрахування позовної давності саме з 12 березня 2020 року є помилковими та не обґрунтованими, оскільки, відповідний закон набрав чинності тільки 2 квітня 2023 року.

Вказують, що в супереч вимогам Закону України від 18 червня 2020 року № 731-Х позивачем не наведено жодних причин пропуску позовної давності, що були зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

7 травня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Євро - Реконструкція» - Костюченко В.А, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що в даній ситуації застосовується інша норма прямої дії, визначена в ст. 257 Цивільного кодексу України, яка не потребує заявления окремих клопотань про продовження строку позовної давності.

Зазначає, що починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Наголошує на тому, що позивачу постійно необхідні обігові кошти для закупівлі ресурсів з метою виробництва теплової енергії та належної роботи станції у опалювальному періоді, яких на даний час катастрофічно не вистачає. Позивач несе значні збитки у господарській діяльності підприємства, а особливо в період дії воєнного стану. При цьому, кошти позивачу терміново необхідні саме зараз, для продовження роботи, оскільки з урахуванням рівня інфляції гривні, який стрімко зростає, взагалі не зрозуміло, чи компенсуються для позивача через деякий час понесені ним витрати за надані послуги, які мали бути оплачені вже давно й на які розраховував позивач у веденні своєї господарської діяльності.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд перевірив доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вирішуючи спір у даній справі, суд дійшов висновку, що строк позовної давності у даній справі має бути відраховано з моменту запровадження карантину на території України, а саме з 12 березня 2020 року, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 1 липня 2023 року, заявлені в межах позовної давності.

Також суд вказав на те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми боргу за надання за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення/постачання теплової енергії, нарахованих інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які нараховані позивачем до 12 березня 2017 року пред`явлені поза межами строку позовної давності, а тому не підлягають задоволенню.

З таким висновком суду, суд апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для сплати відповідачами заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція».

Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалень розрахунків за енергоносії», виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Згідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата з послуги вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем і споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

23 липня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 103(4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-Реконструкція».

З матеріалів справи вбачається, що проект договору про надання ТОВ «Євро-Реконструкція послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 6 серпня 2014 року № 111(4511).

Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання щодо своєчасної оплати комунальних послуг належним чином не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 1 липня 2023 року в сумі 87 288,66 грн, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості та бухгалтерськими довідками за вказаний період.

Як зазначає позивач, відповідачі не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх, разом з тим своєчасно не вносили плату за користування, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість станом на 1 липня 2023 року в сумі 87 288,66 грн, яка складається з заборгованості за послуги з постачання гарячої води з січня 2016 року у розмірі 52 768,03 грн та послуг з централізованого опалення з січня 2016 року у розмірі 34 520,63 грн.

Окрім основної суми боргу позивач також просив стягнути з відповідачів інфляційні витрати в сумі 18 942,59 грн та 3% річних у розмірі 5 507,61 грн, відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ «Євро-Реконструкція» позовних вимог.

В той же час, 18 вересня 2023 року від відповідачів до суду першої інстанції надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останні зазначили про пропуск позивачем строку позовної давності, а тому просили відмовити у задоволенні позову.

Також вказували, що якщо судом буде вирішено стягнути з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, то вони визнають позов лише частково, а саме за послуги з централізованого опалення за період з червня 2020 року по червень 2023 року у розмірі 15 365, 58 грн та послуги з постачання гарячої води з червня 2020 року по червень 2023 року у розмірі 15 762, 51 грн.

Позивач не погоджуючись із таким розрахунком, подав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якому просив суд задовольнити позов з урахуванням заявленої відповідачами заяви про застосування судом строків позовної давності в межах періоду з 12 березня 2017 року по 1 липня 2023 року.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1,5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

У частині 1 статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України).

Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті з січня 2016 року послуги з централізованого опалення у розмірі 34 520,63 грн, та заборгованості за спожиті з січня 2016 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 52 768,03 грн, а з позовом звернувся до суду лише 2 серпня 2023 року колегія суддів приходить до висновку про пропуск позивачем позовної давності щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги за період до 2 серпня 2020 року. Оскільки в даному випадку позовна давність підлягала б застосуванню за період до 2 серпня 2020 року.

З розрахунків заборгованості, що містяться в матеріалах справи вбачається, що вказані розрахунки стосуються періоду виникнення заборгованості за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії з 1 січня 2016 року по червень 2023, та заборгованості з постачання гарячої води з 1 січня 2016 року по червень 2023 року.

Колегія суддів вважає, що з огляду на те, що Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, - набув чинності 2 квітня 2020 року. Тому заява відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає частковому задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, та заборгованість слід рахувати з 1 квітня 2020 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення заборгованості за спожиті до 1 квітня 2020 року послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води у зв`язку з пропуском позовної давності. А оскільки позивач заявив вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за отримані комунальні послуги, а відповідачі заявили вимогу про застосування позовної давності, слід застосувати позовну давність до усіх відповідачів, оскільки в позові йдеться про їхню солідарну відповідальність по сплаті вартості отриманих комунальних послуг.

Отже, стягненню підлягає заборгованість за період з квітня 2020 по червень 2023 року включно згідно наданого позивачем розрахунку, а саме: 16 364,70 грн заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії, 30 769,39 грн заборгованість зі сплати послуг за гаряче водопостачання.

Так, згідно розрахунку заборгованість з квітня 2020 року по червень 2023 року за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить: 2020 рік - 2 410,02 грн; 2021 рік - 5 302,85 грн; 2022 рік - 5 278,36 грн; 2023 рік - 3 373,47 грн.

Заборгованість з квітня 2020 року по червень 2023 року зі сплати послуг за гаряче водопостачання становить: 2020 рік - 4 069,40 грн; 2021 рік - 8 386,65 грн; 2022 рік - 6 459,73 грн; 2023 рік - 11 853,61 грн

Позивач крім суми заборгованості за житлово-комунальні послуги просив також стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3 % річних.

Колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3 % річних за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року, а саме: за прострочення сплати заборгованості за постачання гарячої води - 3 % річних у розмірі 1 697 грн та інфляційні втрати у розмірі 4 983,81 грн; за прострочення сплати заборгованості за централізоване опалення - 3 % річних у розмірі 902 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 650,56 грн, виходячи з розрахунку щомісячних розмірів заборгованості та періоду, протягом якого відповідач має нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційних скарг відповідачів, скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову частково та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 30 769,39 грн та централізованого опалення у розмірі 16 364,70 грн, за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року, інфляційних втрат у розмірі 7 634,37 грн та 3 % річних у розмірі 2 599 грн на підставі ст. 625 ЦК України за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 2 684 грн (а.с. 25).

Оскільки позовні вимоги було задоволено на суму 57 421,46 грн, що становить 51,39%, отже відшкодуванню за рахунок відповідачів за розгляд справи пропорційно до розміру задоволених вимог у суді першої інстанції підлягає 1 379,31 грн.

Визначаючи розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції апеляційний суд враховує, що при зверненні з апеляційними скаргами (за одну апеляційну скаргу) підлягав сплаті судовий збір в розмірі 4 026 грн, який був сплачений відповідачами.

Оскільки апеляційним судом було задоволено апеляційні скарги, тому з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 957,04 грн кожному, а саме 48,61 %.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи наведене та з урахуванням ч. 10 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню за рахунок позивача сплачений відповідачами за розгляд справи в апеляційному суді судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі по 577,73 грн кожному.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 листопада 2023 року змінити в частині розміру стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» () заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення/постачання теплової енергії в сумі 47 134 (сорок сім тисяч сто тридцять чотири) грн 09 коп.; інфляційну складову боргу в сумі 7 634 (сім тисяч шістсот тридцять чотири) грн 37 коп., 3 % річних в сумі 2 599 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 577 (п`ятсот сімдесят сім) грн 73 коп. судового збору кожному.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба