Постанова

Іменем України

21 травня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/230/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря: Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 31 березня 2020 року про заміну стягувача у виконавчому листі

в складі судді Гончарука В. П.

у цивільній справі №755/7373/15-ц Дніпровського районного суду м. Києва

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

про заміну стягувача у виконавчому листі

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Енергобанк", ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

16 березня 2020 року заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", Товариство) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача.

Заяву обґрунтовано тим, що 01.07.2015 Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі №755/7373/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (далі - ПАТ "Енергобанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-35284-01 від 12.04.2012 у розмірі 332 373,48 грн та судового збору в сумі 332,37 грн.

Також вказував, що між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" 18.05.2018 укладено Договір №21 про відступлення прав вимоги, за умовами якого Товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-35284-01 від 12.04.2012.

За вказаних обставин заявник просив задовольнити заяву та замінити стягувача ПАТ "Енергобанк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у виконавчому листі №755/7373/15-ц.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" задоволено.

Замінено стягувача ПАТ "Енергобанк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" у справі №755/7373/15-ц за позовом ПАТ "Енергобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що суд не повідомляв його про розгляд заяви, чим допустив порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача (а. с. 89-91).

11 квітня 2024 року заявник - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" подав пояснення, в яких посилаючись на обґрунтованість та законність ухвали суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Звернув увагу, що 16.07.2020 щодо боржника ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №62541528, де стягувачем є ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія".

Скаржник ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Від представника скаржника ОСОБА_2 20.05.2024 в системі "Електронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Заявник - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та первинний стягувач - ПАТ "Енергобанк", належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання, своїх представників не направили.

Враховуючи викладене та беручи до уваги положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке полягає в неналежному повідомленні його про день, час та місце розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За приписами ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_1 судової повістки-повідомлення про день, час та місце розгляду заяви про заміну стягувача, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження належного повідомлення.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2020 від ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява про заміну стягувача (а. с. 62-69).

26 березня 2020 року суддею отримано з Відділу архівної роботи суду матеріали даної справи (а. с. 72). А 31 березня 2020 року розглянуто заяву та постановлено оскаржувану ухвалу за відсутності учасників справи (а. с. 73-75).

При цьому, матеріали справи не містять доказів про надсилання судом учасникам справи, в тому числі ОСОБА_1 , повідомлень про розгляд 31.03.2020 заяви про заміну стягувача.

Наведені вище обставини свідчать про розгляд судом заяви про заміну стягувача у виконавчому листі за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення.

Вирішуючи заяву ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у виконавчому листі, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2015 задоволено позов ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього на користь банку заборгованість за договором №00-35284-01 у розмірі 332 373,48 грн 48 коп. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 332 грн 37 коп. (а. с. 53).

Рішення суду від 01.07.2015 набрало законної сили 13 липня 2015 року.

07 вересня 2015 року ПАТ «Енергобанк» звернувся із заявою про видачу виконавчого листа (а. с. 57-58).

Виконавчий лист, який видано 29 січня 2016 року, перебував на виконанні та повернуто 27.05.2016 (а. с. 66).

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, які містяться в мережі Інтернет, та є загальновідомими, відносно боржника ОСОБА_1 , де стягувачем виступає ПАТ "Енергобанк", 10 березня 2017 року було повторно відкрито виконавче провадження.

Таким чином, з березня 2017 року виконавчий лист перебував на виконанні.

Станом на березень 2017 року законодавцем вже було встановлено, що у разі повернення виконавчого листа, строк повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання становить три роки.

18 травня 2018 року між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" укладено Договір №21 про відступлення прав вимоги (далі - Договір).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що за цим Договором банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальників, поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, за кредитними договорами та договорами порук, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно Додатку №1 до Договору №21 про відступлення прав вимоги від 18.05.2018, до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" перейшло право вимоги за кредитним договором №00-035284-01 від 12.04.2012, укладеним між ПАТ "Енергобанк" та ОСОБА_1 .

Як вже вказувалося вище, 16 березня 2020 року ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" звернулося до суду з даною заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи, що доказами, які наявні в матеріалах справи, підтверджено, що в березні 2017 року виконавчий лист перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, а боржник не надав суду доказів, що подана ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" заява про заміну стягувача в березні 2020 року з пропуском трирічного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів з урахуванням вищенаведених обставин та положень закону, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про заміну стягувача.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі, яка надійшла до апеляційного суду 05.12.2023 (а. с. 106-113), з огляду на наступне.

05 грудня 2023 року від представника скаржника ОСОБА_2 надійшов лист, в якому зазначено, що на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надається оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн, апеляційна скарга, оформлена у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та клопотання про поновлення строку на усунення недоліків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 25.10.2023 була залишена без руху з підстав не надання доказів сплати судового збору в розмірі 536,80 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду. В ухвалі суду від 21.10.2023 відсутні висновки про усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання скарги, оформленої у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України.

Таким чином, доводи зазначені в апеляційній скарзі, яка надійшла до апеляційного суду 05.12.2023, не підлягають перевірці колегією суддів.

Більш того, колегія суддів зауважує, що доповнення до апеляційної скарги в порядку, визначеному ст. 364 ЦПК України, ОСОБА_1 не подавав.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

Обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 01.07.2015, яке набрало законної сили, не виконано вже майже дев'ять років. Також відсутні докази виконання боржником рішення суду первісному кредитору.

Оскільки ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у справі №755/7373/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська