У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гук А.Ю. про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»:

- акт приймання - передачі орендованого ОСОБА_1 майна згідно Договору оренди майна з правом викупу № 031 від 05 березня 2021 року;

- довідку про вартість орендованого ОСОБА_1 майна (балансову вартість) згідно Договору оренди майна з правом викупу № 031 від 05 березня 2021 року;

- довідку про те, що орендоване ОСОБА_1 майна згідно Договору оренди майна з правом викупу № 031 від 05 березня 2021 року знаходилось та/або знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»;

Вказану ухвалу суду скеровано позивачеві до електронного кабінету та доставлено 02.03.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Крім того, 10 квітня 2024 року вказану ухвалу суду було повторно скеровано на адресу позивача для виконання, яку останній отримав 12 квітня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились. Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вирішуючи питання про застосування до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заходу процесуального примусу, суд виходить до наступних висновків.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Права та обов`язки учасників справи визначені ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Цивільне процесуальне законодавство України містить невичерпний перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік, станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 01 березня 2024 року було витребувано у позивача низку документів. Однак, представником позивача запитувані судом доку3менти не надано, про причини неможливості суд не повідомлено.

А підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісного виконання процесуальних обов`язків учасником судового процесу - Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», зокрема ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом, зокрема обов`язку надання доказів або повідомлення про неможливість надання таких, без поважних причин, що є зловживанням процесуальними правами, та має певну мету перешкоджання судочинству, а також затягування розглядові справи.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги неналежне виконання позивачем процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне застосувати до ТОВ «Будинок Комфорту» захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст. ст. 43, 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» витребуваних доказів згідно ухвали суду від 01 березня 2024 року та неповідомлення причин неможливості подання, вважати як неповагу до суду.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (, юридична адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34) заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (, юридична адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34) штраф у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Роз`яснити що грошове стягнення - штраф (як засіб процесуального примусу), має бути сплачено на рахунок за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягувач: Державна судова адміністрація України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», , юридична адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України (ч. 2 ст. 144 ЦПК України).

Ухвала про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу є виконавчим документом (на підставі ч. 3 ст. 146 ЦПК України) та підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Леся БУДЗАН