Справа №766/1432/24 н/п 2/766/8597/24
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді Кузьміної О.І.,
за участю секретаря судового засідання Савицького В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 14.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2102/1207/71-097, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 43 570,00 дол. США із сплатою 12,50% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 14.12.2027року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 2102/1207/71-097-Р-1 від 14.12.2007 року, за умовами якого поручитель зобов`язався за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором.
В подальшому, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Дельта Банк».
ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року ПАТ «Альфа Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року.
Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1
12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. Окрім того, 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачами станом на 01.08.2023р. утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 4 656,50дол.США, заборгованість по відсоткам в розмірі 837,53дол.США. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача стягнути зазначену заборгованість та відшкодувати судові витрати в розмірі 3107,65 грн.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань, відзив на адресу суду не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до положень статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір.
Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 14.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2102/1207/71-097, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 43 570,00 дол. США із сплатою 12,50% річних від суми заборгованості з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 14.12.2027року включно.
Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Дельта Банк».
ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року ПАТ «Альфа Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року.
Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1
12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. Окрім того, 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно наданого до суду розрахунку, станом на 01.08.2023р. сума боргу за кредитним договором № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007р. становить за кредитом в розмірі 4 656,50дол.США, по відсоткам в розмірі 837,53дол.США.
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідачі не спростували, контррозрахунку боргу не надали. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось.
Таким чином, оскільки позичальник ОСОБА_1 умови кредитного договору № 2102/1207/71-097 від 14.12.2007р року, укладеного з ВАТ «Сведбанк», належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, заявлена до стягнення позивачем сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 , як позичальника, та особи, яка поручилися за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором поручителів ОСОБА_2 .
При цьому, суд врахує висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, а саме те, що норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У справі, яка переглядалася Верховним Судом України було встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.
Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановленні обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем порушення відповідачами взятих зобов`язань та утворення заборгованості по кредитному договору, яка нічим не спростована, у зв`язку із чим позовні вимоги про дострокове стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 549-551, 553, 554, 610, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 76, 81, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 283, 287 ЦПК України суд,
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. І. Кузьміна