Справа № 161/7068/24
Провадження № 2/161/2563/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 лютого 2015 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує на те, що сімейне життя між ними не склалось. В даний час шлюб існує лише формально. Ведення спільного господарства припинено. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. На підставі наведеного просить розірвати шлюб та стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. в місяць.

Позивач у письмовій заяві просить розглянути справу без її участі, вимоги підтримує.

Відповідач в письмовій заяві позов визнав та просив задовольнити, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2015 року, шлюб зареєстровано Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 186 (а.с. 14). Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально.

З огляду на характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження шлюбу та враховуючи вимоги ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю, що не заперечується сторонами.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що дитина є здоровою (доказів іншого не надано).

Відповідач є здоровою особою працездатного віку.

Інших осіб на своєму утриманні немає, доказів протилежного не надано.

В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її.

На підставі наведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні дітей, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, а також враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, їх вік, стан здоров`я, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, особу відповідача, який є чоловіком працездатного віку, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 4000 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, з урахуванням загальних витрат на сина, які на даний час несе позивач, такий розмір аліментів не є надмірним та буде достатнім для забезпечення його гармонійного фізичного та соціального розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, а також судовий збір на користь держави за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 181 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ковель Волинської області, та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луцьку Волинської області, зареєстрований 14 лютого 2015 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 186, - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 10 червня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк