Справа № 484/2252/24
Провадження № 2/484/940/24
Рішення

іменем України

05.06.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

за відсутності сторін

встановив

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.06.2014 року у справі №484/1515/14-ц, з 1/4 частки на 1/6 частки зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно. Позов мотивує тим, що на даний час у нього на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_5 , яка не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дииною. Крім того, позивач несе додаткові витрати військового характеру: купівлю засобів особистого захисту, військового одягу, засобів зв`язку, засобів технічного обслуговуванням автотранспорту та багато іншого, що зменшує дохід, проте не може виключити їх зі своїх витрат за для виконання бойових завдань та збереження власного життя та здоров`я.

У зв`язку з цими обставинами, а саме - зміною вказаного його сімейного стану, розмір аліментів, визначений Первомайським міськрайонним судом - 1/4 від його доходу (заробітної плати), є для нього завеликим. Просив з наведених вище підстав задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду 07.05.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням виклику сторін.

27.05.2024 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , у якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне. Посилання позивача, що останій перебуває в шлюбі в якому народилась дитина, сім`я зазнає деяких матеріальних труднощів, дружина не працює, вважає необґрунтованими, та заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідач не довів погіршення його матеріального становища. В задоволенні позову просила відмовити.

Про слухання справи сторони повідомленні належним чином.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.06.2014 року у справі №484/1515/14-ц, провадження №2/484/715 з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 11.04.2014 року і до його повноліття.

01.04.2021 року Шеченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністарства юстиції (м.Дніпро) зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис № 157, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , батьком якої записано ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 18.04.2024 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 28.05.2018 року у в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

Будь яких доказів, щодо складу сім`ї позивача та перебування у нього на утриманні членів сім`ї матеріали справи не містять.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього з моменту винесеного рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан, а також на його утриманні перебуває дитина від іншого щлюбу, дружина та мати, які потребують належного матеріального забезпечення, а коштів на забезпечення родини не вистачає.

Верховний Суд України в Постанові від 16.09.2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Тому, зміна сімейного стану позивача, а саме одруження та наявність дітей від теперішнього шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з наявністю дитини.

В матеріалах справи не містять також доказів, що теперішня дружина позивача не працює, та перебуває у декретній відпустці.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, крім того, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України суд

ухвалив

в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя: