Справа № 487/1081/24
Провадження № 2/489/1268/24
21 травня 2024 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В лютому 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договором в загальній сумі 28 284,50 грн. та понесені судові витрати.
Як на підставу позовних вимог вказано, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 837853254 від 26.01.2021, згідно якого остання отримала кредитні кошти на умовах, визначених даним договором. В подальшому між сторонами договору було укладено додаткові угоди до нього. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала належним чином, кредитну заборгованість не погашала, в зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 06.03.2023 складає 28 284,50 грн., а саме: 7 425,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 20 858,53 грн. сума заборгованості за відсотками.
Між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу від 28.11.2018, згідно якого останнє отримало права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. 31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу, згідно якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право грошової вимоги, в тому числі до відповідача.
20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку.
Згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2024 цивільну справу № 487/1081/24 передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунок заборгованості та виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , згідно Кредитного договору № 837853254 від 26.01.2021, укладеного між нею та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», з рухом коштів по ньому (нарахування та сплата тіла кредиту, процентів) за період вказаний у позові, детальний розрахунок заборгованості та докази фактичного перерахування коштів позичальнику.
Витребувані відомості надійшли на адресу суду 30.04.2024.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує.
Про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлялась належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, та додатково шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, зазначену в позовній заяві, а також розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про розгляд справи.
Правом на подання відзиву відповідач не скористалась, причини неявки суду не повідомила.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
26.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 був укладений договір № 837853254, відповідно до умов якого боржнику надано кредит в розмірі 2 700,00 грн. (а.с. 6-8).
Згідно п.1.2 договору кредит надається строком на 24 дні.
Відповідно до п. 1.4.1 договору на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,17 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Згідно п. 1.4.2, 1.4.3 договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь час користування кредитом (від дати отримання кредиту до дати його повернення).
У відповідності до п. 4.15 договору цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
28.01.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1 600,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 9).
01.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 6500,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 10).
02.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 250,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 11).
06.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 250,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 12).
11.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 1 600,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 13).
13.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 150,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 14).
03.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 837853254 від 26.01.2021, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 800,00 грн. та викласти графік розрахунків в новій редакції (а.с. 15).
Відповідач ОСОБА_3 погашення кредиту та сплату нарахованих відповідно до договору та додаткової угоди відсотків належним чином не здійснювала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 28 284,50 грн., а саме: 7 425,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 20 858,53 грн. сума заборгованості за відсотками.
Розмір заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-73).
31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, згідно якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право грошової вимоги, в тому числі до відповідача (а.с. 16-18). Згідно п. 4.1 додаткової угоди наявне право вимоги переходить до клієнта від фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 19-20).
Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 28 284,50 грн. (а.с. 21).
Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет.
Наведене свідчить про належне укладення між відповідачем та кредитором кредитного договору та додаткових угод до нього шляхом проставляння електронного підпису сторін, умови яких кредитодавцем були виконані. Відповідач свої зобов`язанні за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконала.
Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит в повному обсязі не повернула.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на положення вище вказаного законодавства можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договорів, щодо виконання яких виник спір між сторонами, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем використовувався електронний договір та застосування цифрового підпису. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між кредитодавцем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір та додаткові угоди в електронній формі, умови яких позикодавцем були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, узгодженим між сторонами, а також сумам, отриманим відповідачем.
Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків, матеріали справи не містять.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, отримані кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 28 284,50 грн., яка підтверджена розрахунками позивача та відповідачем не спростована.
Відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (оскільки позивач звернувся до суду шляхом направлення позовної заяви поштовим відправленням 19.10.2023).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів в сумі 1 342,00 грн., в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано належним та допустимих доказів понесення таких витрат, а також їх оплати у встановленому законом порядку.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 27, 141-142, 200, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 837853254 від 26.01.2021 та додаткових угод до нього за період з 27.04.2021 по 06.03.2023 в розмірі 28 284,50 грн. (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 88 копійок), а саме: 7 425,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 20 858,53 грн. сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).
В задоволенні іншої частини вимог про стягнення судових витрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 21.05.2024.
Суддя Г.А. Микульшина