Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/78/24

Провадження №2/377/123/24

15 травня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Федорчук Г.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

31 січня 2024 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 525-526, 530, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» суму заборгованості за кредитним договором № від 29.09.2022 в розмірі 34 363,29 гривень; за кредитним договором № від 29.09.2022 в розмірі 111 999,53 гривень, всього 146362,82 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 29.09.2022 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № на суму 31 673,28 гривень та кредитний договір № на суму 97 117,78 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 склала: по кредитному договору від 29.09.2022 № - 34 363,29 гривень, з яких: 28 552,46 гривень - заборгованість за кредитом; 1,9 гривень - заборгованість за процентами; 5 808,93 гривень -заборгованість за комісією; по кредитному договору від 29.09.2022 № - 111 999,53 гривень, з яких: 92 819,37 гривень - заборгованість за кредитом; 9,10 гривень - заборгованість за процентами; 19 171, 06 гривень - заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором від 29.09.2022 № та кредитним договором від 29.09.2022 № станом на 01.12.2023 становить 146 362,82 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-11).

Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року, після виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07 березня 2024 року (а. с. 72-73).

05 березня 2024 до суду в системі «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Муравенко К.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» у повному обсязі та стягнути з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що позивач надав до суду неналежні докази виникнення заборгованості, а саме в матеріалах справи відсутні належні докази укладання кредитних договорів, на які посилається позивач в своїх вимогах. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися. При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. В даному випадку долучені позивачем заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять ознак належним чином укладених кредитних договорів, а кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. АТ «ПУМБ» не надано суду докази оформлення та укладання між сторонами та, відповідно, отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, щоб в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі між сторонами договір про надання банківських послуг. Крім цього, виписка, додана до позовної заяви, оформлена з грубим порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі. Позивачем при поданні розрахунку заборгованості неправомірно нараховано штрафні санкції, а тому вони є незаконними та не підлягають сплаті зі сторони відповідача (а. с. 87-95).

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23 квітня 2024 року (а. с. 101-102).

11 березня до суду в системі «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, ґрунтуються на припущеннях і не можуть бути покладені в основу доказування обставин справи. Так, між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 29.09.2022 . кредитний договір №, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 31 673,28 гривень; 29.09.2022 кредитний договір № , на підставі якого видано кредит у сумі 97 117, 78 гривень. Підтвердженням надання відповідачу кредитів є: Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 29.09.2022, яка була підписана відповідачем; платіжна інструкція № TR.60629866.89890.25578 від 29.09.2022, з призначенням платежу «Надання кредитних коштів по договору № від 29/09/2022 за позикою ОСОБА_1 »; Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 29.09.2022, яка була підписана відповідачем; платіжна інструкція № TR.60629866.89890.25578 від 29.09.2022, з призначенням платежу «Надання кредитних коштів по договору № від 29/09/2022 за позикою ОСОБА_1 ». Згідно заяв і платіжних інструкцій відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 31 673,28 гривень та 97 117,78 гривень. Банк належним чином виконав свої зобов`язання - надав відповідачу грошові кошти у повному обсязі. Відповідач погодилась із запропонованими умовами кредитування, підписала Заяву та отримала грошові кошти на споживчі цілі, але заборгованість за вказаними кредитними договорами не повертає. Позивач не заявляє до стягнення з відповідача штрафних санкцій, про які зазначено у відзиві на позовну заяву (а. с. 104-110).

15 березня 2024 до суду в системі «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Муравенко К.В., надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договорами від 29.09.2022, посилався на Витяг з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua, як невід`ємна частина спірних договорів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 29.09.2022 та Заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № від 29.09.2022, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах розмірі, що додані банком до позовної заяви. У позовній заяві позивач вказує, що заборгованість відповідача станом на 01.12.2023 склала: по кредитному договору від 29.09.2022 № в розмірі 34 363,29 гривень, з яких: 28 552,46 гривень - заборгованість за кредитом; 1,9 гривень - заборгованість за процентами; 5 808,93 гривень - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 29.09.2022 № в розмірі 111 999,53 гривень, з яких: 92 819,37 гривень - заборгованість за кредитом; 9,1 гривень - заборгованість за процентами; 19 171,06 гривень - заборгованість за комісією. Відповідач вважає нарахування позивачем суми заборгованості за процентами та комісією незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами (а. с. 113-118).

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року розгляд справи відкладено на 09 травня 2024 року на підставі пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду від позивача, від імені якого діє представник - адвокат Сидорова Ю.В., надійшло клопотання, в якому вона просила судове засідання проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду в системі «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Муравенко К.В. надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її участі та без участі відповідача, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № , підписаною нею 29.09.2022 о 16:02:57 електронним підписом (тип підпису ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), паперова копія якої додана до позовної заяви, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, РНОКПП, дані свого паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону, та просила надати їй споживчий кредит на умовах, визначених в даній заяві (а. с. 12-14).

Підписанням цієї Заяви відповідач беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку).

Відповідно до пунктів 1-4 Заяви № від 29.09.2022, найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (24). Цільове призначення: а) погашення заборгованості; б) сплата разової комісії банку. Сума: 97 117,78 гривень, в тому числі з метою погашення заборгованості 97 117,78 гривень, для сплати разової комісії 0.00 гривень. Строк: 24 місяці.

Як вбачається з пунктів 5-9 Заяви № від 29.09.2022, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,4%. Розмір процентної ставки: 0,01% річних. Разова комісія: 0% від суми кредиту + 0 (Гривні). Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ.

Згідно з Графіком платежів, який вказаний в Заяві № від 29.09.2022, дата видачі кредиту (дата платежу) - до 29 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 29.09.2022 по 29.09.2024; сума платежу за розрахунковий період - по 5 406,65 гривень (останній платіж 5 406,43 гривень); реальна річна процентна ставка - 33,902 %; загальна вартість кредиту - 129 759,38 гривень, з яких 32 631,6 гривень - комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 1359,65 гривень.

Підписанням Заяви № від 29.09.2022 відповідач підтвердила, що ознайомлена з Договором комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО), Тарифами Банку та цілком згодна, що всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; відповідач розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/ вчинені в електронній формі. Також відповідач підтвердила, що до підписання Заяви отримала в письмовій формі інформацію згідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї Заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) за посиланням: ДКБО, а також шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Звернення та безпека» за закладкою «Документи». Крім цього, відповідач підтвердила спосіб отримання від банку примірника Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № від 29.09.2022 (та інших документів щодо послуг, зазначених у цій Заяві) шляхом розміщення та відображення в особистому кабінеті Клієнта в системі «Інтернет-банкінг», зокрема у мобільному додатку «ПУМБ Online», та погодилась, що додаткове підтвердження одержання цих електронних документів не вимагається, такі документи вважаються одержаними клієнтом з часу розміщення банком та відображення в особистому кабінеті клієнта.

29.09.2022 16:02:57 відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) було підписано паспорт споживчого кредиту (Кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (24), який містить загальні умови кредитування, розмір щомісячних платежів, розмір процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а. с. 15).

Платіжною інструкцією № TR.60629866.89890.25578 від 29 вересня 2022 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 97 117,78 гривень відповідачу ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_2 за договором № від 29.09.2022 (а. с. 42).

Крім цього, 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № , підписаною нею 29.09.2022 о 16:04:01 електронним підписом (тип підпису ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), паперова копія якої додана до позовної заяви, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, РНОКПП, дані свого паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону, та просила надати їй споживчий кредит на умовах, визначених в даній заяві (а. с. 16-18).

Підписанням цієї Заяви відповідач беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку).

Відповідно до пунктів 1-4 Заяви № від 29.09.2022, найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (24). Цільове призначення: а) погашення заборгованості; б) сплата разової комісії банку. Сума: 31 673,28 гривень, в тому числі з метою погашення заборгованості 31 673,28 гривень, для сплати разової комісії 0.00 гривень. Строк: 24 місяці.

Як вбачається з пунктів 5-9 Заяви № від 29.09.2022, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,4%. Розмір процентної ставки: 0,01% річних. Разова комісія: 0% від суми кредиту + 0 (Гривні). Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: банківський переказ.

Згідно з Графіком платежів, який вказаний в Заяві № від 29.09.2022, дата видачі кредиту (дата платежу) - до 29 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 29.09.2022 по 29.09.2024; сума платежу за розрахунковий період - по 1 763,29 гривень (останній платіж 1 763,12 гривень); реальна річна процентна ставка - 33,902 %; загальна вартість кредиту - 42 318,79 гривень, з яких 10642,32 гривень - комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 443,43 гривень.

Підписанням Заяви № від 29.09.2022 відповідач підтвердила, що ознайомлена з Договором комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО), Тарифами Банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; відповідач розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/ вчинені в електронній формі. Також відповідач підтвердила, що до підписання Заяви отримала в письмовій формі інформацію згідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї Заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) за посиланням: ДКБО, а також шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Звернення та безпека» за закладкою «Документи». Крім цього, відповідач підтвердила спосіб отримання від банку примірника Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № від 29.09.2022 (та інших документів щодо послуг, зазначених у цій Заяві) шляхом розміщення та відображення в особистому кабінеті Клієнта в системі «Інтернет-банкінг», зокрема у мобільному додатку «ПУМБ Online», та погодилась, що додаткове підтвердження одержання цих електронних документів не вимагається, такі документи вважаються одержаними клієнтом з часу розміщення банком та відображення в особистому кабінеті клієнта.

29.09.2022 року о 16:04:01 відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) було підписано паспорт споживчого кредиту (Кредит на загальні цілі - RS GP on GP рефінансування online (24), який містить загальні умови кредитування, розмір щомісячних платежів, розмір процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а. с. 19).

Платіжною інструкцією № ТR.60629872.89961.25578 від 29 вересня 2022 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 31 673,28 гривень відповідачу ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_3 за договором № від 29.09.2022 (а. с. 43).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За нормою частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша стаття 628 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір № від 29 вересня 2022 року та кредитний договір № від 29 вересня 2022 року було укладено в електронній формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).

На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного кредитного договору № від 29.09.2029, який містить інформацію про його підписання 29.09.2022 о 16:02:57 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом (тип підпису ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ), а також паперову копію електронного кредитного договору № від 29.09.2022, який містить інформацію про його підписання 29.09.2022 о 16:04:01 відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом (тип підпису ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ).

Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору від 29 вересня 2022 року та кредитного договору № від 29 вересня 2022 року, в тому числі погодження відповідача ОСОБА_1 з умовами вказаних договорів, шляхом їх підписання електронним підписом.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Платіжною інструкцією № TR.60629866.89890.25578 від 29 вересня 2022 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 97 117,78 гривень відповідачу ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_2 за договором № від 29.09.2022 (а. с. 42).

Відповідно до платіжної інструкції № ТR.60629872.89961.25578 від 29 вересня 2022 року було перераховано кредитні грошові кошти в сумі 31 673,28 гривень відповідачу ОСОБА_1 на її банківський рахунок № НОМЕР_3 за договором № від 29.09.2022 (а. с. 43).

Таким чином, доказами підтвердження отримання коштів відповідачем ОСОБА_1

за кредитним договором № від 29 вересня 2022 року є платіжна інструкція № TR.60629866.89890.25578 від 29 вересня 2022 року.

Доказами підтвердження отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29 вересня 2022 року є платіжна інструкція № ТR.60629872.89961.25578 від 29 вересня 2022 року.

Виходячи з викладеного, доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, щодо недодержання форми укладення кредитних договорів № від 29.09.2022 та № від 29 вересня 2022 року, спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 29.09.2022, вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.09.2022 станом на 01.12.2023 становить 111 999,53 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 92 819,37 гривень; заборгованості за процентами у розмірі 9,10 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 19 171,06 гривень (а. с. 44-46).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 29.09.2022, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.09.2022 станом на 01.12.2023 становить 34 363,29 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 28 552,46 гривень; заборгованості за процентами у розмірі 1,90 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 5 808,93 гривень (а. с. 47-49).

З виписок по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , вбачається, що 29.09.2022 ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 97 117,78 гривень за договором № від 29.09.2022 та кредитні кошти у розмірі 31 673,28 гривень за договором № від 29.09.2022 (а. с. 130-133).

Доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть підтверджувати факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором.

Отже, виписки по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , що знаходяться в матеріалах справи, є належними та допустимими доказами щодо заборгованості відповідача, які повинні досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Наведене також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження 61-47244св18) та від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19).

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами, позивач просить стягнути крім тіла кредиту, процентів за користування кредитом, розмір та умови нарахування яких передбачені в Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № , підписаною ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 29.09.2022, та в Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № , підписаною ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 29.09.2022, комісію за обслуговування кредитної заборгованості за договором № від 29.09.2022 в сумі 19171,06 гривень та за договором № від 29.09.2022 в сумі 5808,93 гривень.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб, комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту), страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі, які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1, 4 % передбачено в пункті 5 Заяви № від 29.09.2022 та у пункті 5 Заяви № від 29.09.2022, які є частиною укладених кредитних договорів

Враховуючи, що пунктом 5 Заяви № від 29.09.2022 та пунктом 5 Заяви № від 29.09.2022 не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, що пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, і АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 не виникло обов`язку сплачувати щомісяця комісію у розмірі, передбаченому пунктом 5 Заяви № від 29.09.2022 та пунктом 5 Заяви № від 29.09.2022.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача, наведеними у запереченнях на відповідь на відзив, про незаконність нарахування комісії за кредитними договорами № від 29.09.2022 та № від 29.09.2022. Інші доводи представника відповідача не ґрунтуються на положеннях закону та матеріалах справи, тому до уваги судом не приймаються.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення комісії за договором № від 29.09.2022 в розмірі 19171,06 гривень та за договором № від 29.09.2022 в розмірі 5808,93 гривень задоволенню не підлягають, а сплачена комісія за договором № від 29.09.2022 в розмірі 443,43 гривень мала бути зарахована банком у погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом за вказаним договором, чого банком зроблено не було.

Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором № від 29.09.2022, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, та розмір заборгованості за кредитним договором № від 29.09.2022, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 29.09.2022 та за кредитним договором № від 29.09.2022 вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними кредитними договорами, яка виникла станом на 01.12.2023, достроково, оскільки строк вказаних кредитних договорів закінчується 29.09.2024.

Відповідно до розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.09.2022 та за кредитним договором № від 29.09.2022, виписок по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 відповідач користувалася грошовими коштами у АТ «ПУМБ», але несвоєчасно погашала заборгованість, фактичне погашення заборгованості було здійснено відповідачем за кредитним договором № від 29.09.2022 у листопаді 2022 року та за кредитним договором № від 29.09.2022 у грудні 2022 року. Внаслідок чого виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами і становить згідно наданого розрахунку за кредитним договором № від 29.09.2022 станом на 01.12.2023 111 999,53 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 92 819,37 гривень (52598,40 гривень - заборгованість за тілом кредиту станом на 01.12.2023 та 40467,97 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, яку просить позивач стягнути достроково); заборгованості за процентами у розмірі 9,10 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 19 171,06 гривень (а. с. 44-46).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № від 29.09.2022 загальний розмір заборгованості за кредитним договором № від 29.09.2022 станом на 01.12.2023 становить 34 363,29 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 28 552,46 гривень( 15535,23 гривень - заборгованість за тілом кредиту станом на 01.12.2023 та 13197,21 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, яку просить позивач стягнути достроково); заборгованості за процентами у розмірі 1,90 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 5 808,93 гривень (а. с. 47-49).

За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до пункту 5.9.4. частини 5 «Умови надання споживчого кредиту» Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 04 квітня 2022 року), затвердженої Протоколом Правління АТ «ПУМБ» № 894 від 31 березня 2022 року (далі Публічна пропозиція АТ «ПУМБ»), банк набуває право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту або частини споживчого кредиту разом із розрахованими процентами, несплаченою сумою комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а клієнт, відповідно, зобов`язаний виконати таку вимогу банку при настанні будь-якої з подій, перелічених нижче, кожна з яких визнається істотним порушенням клієнтом умов Частини 5 Розділу ІІ Договору, зокрема, порушення зобов`язань з повернення споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування споживчим кредитом/ комісії за обслуговування кредитної заборгованості згідно Графіку платежів (в тому числі при недодержанні/порушенні строків/термінів): більше ніж на 1 (один) місяць; та/або у сумі, що перевищує (5) п`ять відсотків суми споживчого кредиту; та/або яке призводить до виникнення заборгованості за споживчим кредитом у сумі, що перевищує суму споживчого кредиту на 10 (десять) і більше відсотків ( пункт 1).

Пунктом 5.9.5. частини 5 «Умови надання споживчого кредиту» Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» передбачено, що якщо банк набув право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту або частини споживчого кредиту разом із розрахованими процентами, несплаченою сумою комісії за обслуговування кредитної заборгованості та висунув відповідну вимогу про дострокове повернення, клієнт зобов`язаний виконати таку вимогу в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня її отримання. Якщо протягом вказаного строку клієнт усуне порушення, яке є підставою для направлення банком зазначеної вимоги, така вимога банку втрачає чинність. Зі спливом встановленого цим пунктом Договору строку виконання вимоги банку, останній набуває право розпочати стягнення суми заборгованості в судовому порядку з метою задоволення вимоги банку про дострокове повернення всього споживчого кредиту або частини споживчого кредиту разом із розрахованими процентами, несплаченою сумою комісії за обслуговування кредитної заборгованості та неустойкою (в разі наявності).

Таким чином, як умовами кредитних договорів № від 29.09.2022 та № від 29.09.2022, так і частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за вказаними кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 ..

Виходячи із розрахунку заборгованості за вказаними кредитними договорами та наведених положень статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», частини 5 «Умови надання споживчого кредиту» Розділу ІІ Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк набув право вимагати від відповідача дострокового повернення всього споживчого кредиту за кредитними договорами, оскільки відповідач порушила зобов`язання з повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування споживчими кредитами згідно Графіку платежів більше ніж на 1 (один) місяць, проте у відповідача виникає обов`язок виконати вимогу про дострокове повернення кредиту, якщо таку вимога вона отримала, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання.

04 грудня 2023 року Акціонерним товариством «ПУМБ» було відправлено відповідачу ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/145 від 01.12.2023, в якій банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ», а саме погасити заборгованість за кредитним договором № в сумі 111 999,53 гривень; за кредитним договором № в сумі 34 363,29 гривень, всього на загальну суму 146 362,82 гривень, протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, що підтверджується копією письмової вимоги (повідомлення) № КНО-44.2.2/145 від 01.12.2023 та списком згрупованих поштових відправлень № 20231204 ПУМБ 509 від 04.12.2023 (а. с. 35-41).

Проте, доказів отримання такої вимоги відповідачем матеріали справи не містять. Згідно відстеження вказаного поштового відправлення на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» вказана письмова вимога відповідачем ОСОБА_1 отримана не була.

Враховуючи, що кредити надавалися відповідачу на споживчі цілі, строк їх повернення не настав на час звернення з позовом до суду ( дата повернення кредитів - 29 вересня 2024 року), позивач не надав докази на підтвердження отримання позичальником досудової вимоги про дострокове повернення кредитів, то у суда відсутні правові підстави для дострокового стягнення усієї суми кредитів з відповідача.

З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість станом на 01 грудня 2023 року за кредитним договором № від 29.09.2022 в розмірі 52607,50 гривень (яка включає заборгованість за тілом кредиту - 52598,40 гривень, проценти за користування кредитом - 9,1 гривень), та заборгованість за кредитним договором № від 29.09.2022 в розмірі 15093,70 гривень( яка включає заборгованість за тілом кредитом - 15535,23 гривень, проценти за користування кредитом - 1,9 гривень, за вирахуванням суми сплачених відповідачем грошових коштів в рахунок погашення нарахованої комісії - 443,43 гривень). Загальна сума заборгованості за вказаними кредитним договорами становить 67701,20 гривень. При цьому відповідачем та її представником не було спростовано факт наявності заборгованості у вказаній сумі.

В іншій частині позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

З відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду в системі «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Муравенко К.В., вбачається, що відповідачем була заявлена вимога про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

Судом встановлено, що адвокат Муравенко Карина Володимирівна надавала відповідачу ОСОБА_1 правову допомогу згідно з ордером серії ВН № 1337315 від 23 лютого 2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 17 від 22 лютого 2024 року, копія якого була додана до відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив.

Будь-яких документів, що свідчать про розмір витрат, які відповідач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, оформлених у встановленому законом порядку суду не надано, як і не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції № 151 від 18 січня 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,20 гривень (а. с. 2 ). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1 ).

Відповідно до пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,20 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 67 701,20 гривень х 100:146362,82 гривень = 46,26 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2 422,20 гривень х 46,26 % :100 = 1120,51 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1120,51 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № від 29.09.2022 в сумі 52 607 гривень 50 копійок; заборгованість за кредитним договором № від 29.09.2022 в сумі 15 093 гривень 70 копійок, всього на загальну суму 67 701 гривню 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1120 гривень 51 копійку.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 15 травня 2024 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька