Справа № 161/7822/24
Провадження № 2-с/161/92/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

28 травня 2024 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь Олександр Миколайович, вивчивши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2024 року, виданого за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Боржник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про скасування судового наказу.

Обґрунтовуючи заяву про скасування судового наказу, ОСОБА_1 зазначає, що при вирішенні заяви про видачу судового наказу суд не врахував положення ч. 2 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», відповідно до якого протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Також заявник зазначає, що в неї немає боргу перед ТзОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України». Матеріали заяви не містять доказів наявності між нею та стягувачем будь-яких правовідносин.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить скасувати судовий наказ, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08 травня 2024 року за заявою стягувача ТзОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з ТзОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» на її користь сплачений судовий збір в розмірі 151,40 гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суд установив, що 08 травня 2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за заявою стягувача ТзОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» видано судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що наведені в заяві про скасування судового наказу доводи ОСОБА_1 потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин цієї справи вбачається необґрунтованість вимог стягувача, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження, отже судовий наказ від 08 травня 2024 року про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 слід скасувати на підставі ст.171 ЦПК України, а стягувачу роз`яснити його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Разом з цим, судові витрати заявника ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується. Тому процесуальні підстави для стягнення судового збору зі стягувача на користь заявника відсутні.

Таким чином, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає до задоволення. Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Керуючись ст.170,171 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 08 травня 2024 року, який виданий за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 в справі № 161/7822/24.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь