Справа № 473/2148/24
РІШЕННЯ

іменем України

"22" травня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, в якому вказував, що з 01 березня 2011 року він перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі.

Мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого на користь відповідачки позивач згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року сплачує аліменти у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Проте на час звернення з позовом до суду ОСОБА_4 зареєстрований та постійно мешкає разом з позивачем, а також знаходиться на його матеріальному утриманні, а тому підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідачки аліментів на утримання сина відсутні.

Тому ОСОБА_1 просив припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 .

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте в матеріалах справи (позові) міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи в підготовчому засіданні без участі сторін, оскільки матеріали справи містять усю необхідну інформацію та докази для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому суд встановив, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно судового наказу Вознесенського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року (справа №473/6787/23) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2023 року та до повноліття дитини.

Проте згідно довідки вуличного комітету №67 м. Вознесенська від 15 квітня 2024 року (а.с. 7) Гліб зареєстрований та мешкає разом з батьком (позивачем) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 5 ст. 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В той же час відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Також відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16-ц) про те, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми Цивільного процесуального кодексу України про те, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Такий спосіб захисту прав платника аліментів є ефективним.

Відтак позов про припинення стягнення аліментів є належним способом захисту права, а однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким з батьків проживає дитина, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо припинення стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити повністю.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що стягуються з нього на підставі наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року (цивільна справа №473/6787/23) за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини в частках від заробітку боржника.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв