Справа № 405/372/24
Провадження №2/405/53/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П., Нетесі С.М.

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пузир В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбута стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пузир В.О. в інтересах позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, який було сформовано в системі "Електронний суд» 17.01.2024 року, та зареєстрований судом 18.01.2024 року за вх. № 1463, до відповідача ОСОБА_2 , в якому (позові) просить розірвати шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 23 грудня 2011 року у Бережинській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 59, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.12.2011 року було укладено шлюб, про що Бережинською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис за №59, від якого подружжя мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що сімейне життя у сторін не склалося у зв`язку з тим, що в них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, на підставі чого з листопада 2023 року сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб сторін існує формально, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу.

Крім того, представник позивача зазначив, що у зв`язку з повномасштабною воєнною агресією російської федерації проти України, позивач ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною тимчасово проживають на території Республіки Польща в м.Щецин Західнопоморського воєводства та дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача, в свою чергу, відповідач, проживаючи окремо, кошти на матеріальне утримання доньки не надає, від участі у її вихованні самоусувається, поряд з цим є особою працездатного віку, у зв`язку з чим є необхідним стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини в судовому порядку.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пузир В.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1070640 від 17 січня 2024 року) в судовому засіданні заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 26.04.2024 року, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, а так само відзив на позов відповідач не подавав, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Більш того, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про судове засідання, та не повідомив суду про поважність причин своєї не явки в судове засідання.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пузир В.О., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2011 року у Бережинській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, про що 23 грудня 2011 року складено відповідний актовий запис №59, та 13 лютого 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, припинено ведення спільного господарства, проживають окремо.

Крім того, судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 липня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що 05 липня 2012 року складено відповідний актовий запис №1215 та батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: батько « ОСОБА_2 » та мати « ОСОБА_1 ».

За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана до суду позивачем заява, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, у зв`язку з чим позов за заявленою позовною вимогою про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З наданих позивачем письмових доказів, які в порядку ст.ст.77, 79 ЦПК України визнаються судом належними та достовірними, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою реєстрації тимчасового місця проживання в АДРЕСА_1 , Західнопоморське воєводство, Республіка Польща, що підтверджується довідками з реєстру PESEL №№0, 1 відповідно від 15.02.2024 року про адресу реєстрації тимчасового місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з засвідченням вірності перекладу згідно з оригіналом документа польською мовою ОСОБА_5 , присяжним перекладачем української мови, внесений до реєстру присяжних перекладачів, що ведеться Міністром юстиції Республіки Польщі, під номером ТР/43/20, за номером в реєстрі перекладів 1857/24, 1856/24 від 19 лютого 2024 року.

Факт проживання малолітньої дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 не заперечувався, на підставі чого, позивач ОСОБА_1 , з якою проживає малолітня дитина ОСОБА_3 має право на звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення відносин між батьками та проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України та на підставі наявних у справі доказів, не встановлено наявності на утриманні у відповідача інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, крім того, судом відзначається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є здоровою та працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 17 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, в порядку ст.141 ЦПК України, суд враховує положення ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, та приймаючи до уваги, що позов подано позивачем в електронній формі шляхом надсилання його через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», на підставі чого застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп., сплачений позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп. за звернення позивача до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбута стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 грудня 2011 року у Бережинській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 59.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з 17 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова