РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 557/1681/23

Провадження № 22-ц/4815/368/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Під час користування кредитними коштами утворилась заборгованість, яка станом на 17.07.2023 року становить 32754,60 грн., з яких: 29146,57 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 3608,03 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 липня 2020 року станом на 17 липня 2023 року, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 29146,57 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, АТ КБ "Приватбанк" оскаржило його в апеляційному порядку.

Апелянт вказує, що до суду надана копія Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 09.07.2020 року у якій сторони узгодили істотні умови кредитного договору, зокрема процентну ставку у розмірі 42,3% річних для карт Універсальна.

Зазначає, що відповідачка тривалий час користувалася кредитною карткою та частково погашала заборгованість, тобто знала умови та погодилася з ними, а зворотного не доводила.

Просить суд скасувати рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом та стягнути з відповідача 3608,03 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту не оскаржувалося, а тому колегія суддів в цій частині його не переглядає.

Згідно статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 04 червня 2018 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (надалі Анкета-заява).

У Анкеті-заяві зазначено, що підписанням цієї Анкети-заяви відповідач відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Тип картки, яку бажає оформити відповідач після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, бажаний кредитний ліміт у Анкеті-заяві не зазначені.

Також до матеріалів справи долучена Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від імені ОСОБА_1 підписана 09.07.2020 року.

У даній заяві зазначена процентна ставка: 43,2% - для карт Універсальна та 42,0% для карт Універсальна Gold.

09.07.2023 року ОСОБА_1 була відкрита кредитна картка «Універсальна» № НОМЕР_1 з терміном дії до 09/23 та встановлено кредитний ліміт 0,00 грн., який поступово збільшувався і станом на 12.07.2021 року становив 30000,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки становить 32754,60 грн., з яких: 29146,57 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 3608,03 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписуючи анкету-заяву про надання кредитної картки, в т.ч. з обов`язком щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у нарахованих банком порядку і розмірі.

Отже, неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Тому відсутні й підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими позивач.

За таких обставин обґрунтованим є застосування при вирішенні спору в цій частині висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо виникнення заборгованості на підставі електронної Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, оскільки первинно кредит надавався на підставі Анкети-заяви, яка власноручно підписана ОСОБА_1 04 червня 2018 року.

Крім того, пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг містить лише відмітку банку про її підписання 09 липня 2020 року, однак всупереч доводам про її підписання з допомогою ОТП, позивач не надав доказів авторизації відповідачки в інформаційно-комунікаційній системі банку, надсилання та отримання одноразового ідентифікатора.

Разом з цим, якщо брати до уваги вказану заяву, то слід вказати, що процентна ставка для карт Універсальна становить 43,2%, однак розрахунок заборгованості здійснений виходячи з 42%, що за умовами заяви відповідає картці Універсальна Gold, яку відповідач не отримувала.

Крім того при розрахунку заборгованості застосовувався подвійний коефіцієнт з процентними ставками 20,4% та 12%, що не відповідає умовам про фіксований розмір відсоткової ставки.

З виписки по рахунку також вбачається, що списання відсотків відбувалось з коштів кредитного ліміту, тобто розмір заборгованості на яку нараховувались відсотки збільшувався за рахунок зняття цих відсотків. Враховуючи, що позичальник періодично здійснювала погашення за наданим кредитом, у т.ч. й нарахувань, не передбачених в анкеті-заяві, колегія суддів позбавлена можливості встановити дійсний розмір заборгованості за відсотками.

Неправильність розрахунку позивача полягає не в арифметичних діях, а в принципах та підставах нарахування боргу, що безумовно впливає на його розмір, який не може ґрунтуватися на припущеннях.

Іншого належного розрахунку заборгованості за відсотками, який би відповідав обумовленими сторонами умовами кредитування, позивач до апеляційної скарги не долучив.

Відтак, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості за відсотками не є безспірним доказом їх розміру, а тому позовні вимоги про їх стягнення не можуть бути задоволені.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає,

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.