Номер провадження 2/754/942/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення виготовлено 22.05.2024)

22 травня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання: М. Папушой, справа № 757/33681/23-ц

ОСОБА_1 - позивач

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - відповідач

Вимоги позивача: визнання незаконними рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку, в якому не створено ОСББ

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - представники позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 27.07.2023 підписано і поштою до Печерського районного суду м. Києва подано позов, який подавався в новій редакції і вимоги якого уточнювались та в якому посилаючись порушення свого права власності позивач просить: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення оформлені протоколом б/н від 28.12.2018 зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 , проведених 28.10.2018; 2) Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 28071 від 28.11.2012, які з 01.11.2018 відповідач здійснив відповідно до рішень, оформлених протоколом б/н від 28.12.2018 зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 , проведених 28.10.2018 відповідно до затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.04.2017 № 386 тарифу у розмірі 7,45 грн./м2; 3) Стягнути з відповідача на користь позивачка 2147,2 грн. - судового збору.

Підсудність справи Деснянському районному суду м. Києва визначена ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2023 у справі № 757/33681/23-ц.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2023 у справі № 757/33681/23-ц позов залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у справі № 757/33681/23-ц відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Внесеною до протоколу судового засідання ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2024 у справі № 757/33681/23-ц закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

У судовому засіданні представник відповідача ( ОСОБА_4 ) позов не визнав та не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, подавши до суду письмові додаткові пояснення та заяву з проханням про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідачем подано відзив з про відмовити в задоволенні позову.

Позивачем подано відповідь на відзив з проханням задовольнити позов.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності позивача.

Вислухавши позивача (представник ОСОБА_4 ), дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07.05.2010 позивач є власником кв. АДРЕСА_2 .

Згідно витягу № 2 з протоколу засідання правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 № 29 буд. АДРЕСА_1 переданий відповідачеві, як експлуатуючій організації.

Між позивачем у відповідачем укладено договір № 2807/1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.11.2012 та предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішення органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг згідно додатку № 1. У разі зміни тарифу нарахування за послуги буде здійснюватись відповідно до вимог розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з моменту його дії.

Відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28.10.2018 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 28.10.2018 і як вказано в цьому протоколі у зборах взяли участь особисто та/або через представників в кількості 99 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 9028,7 кв. м. із загальної кількості співвласників багатоквартирного будинку 131 осіб. Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 11959,40 кв. м..

Відповідно до змісту протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28.10.2018 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 28.10.2018 порядок денний зборів: 1. Підвищення ТОВ «Перший український експертний центр» тарифів на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у зв`язку з підвищенням цін КП «Профдезінфекція» (послуги з проведення протиепідемічних заходів); ТОВ «Фірма «Володар - Роз» (послуги з вивезення та знешкодження ТПВ накопичених у контейнерах); ПрАТ «АК «Київводоканал» (надання послуг ХВП); МПП «Перун» (технічне обслуговування ліфтів) та приведенням світла до фактичного споживача (згідно додатку № 1). 2. У разі зміни цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від ТОВ «Перший український експертний центр», зокрема, збільшення податків та зборів, підвищення мінімальної заробітної плати, амортизаційних відрахувань, підвищення цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, товариство не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це мешканців шляхом розміщення оголошення на своєму офіційному сайті та на дошках оголошень. Підсумки голосування по першому питанню: «За» 92, «Проти» 3, «Утримались» 2. Підсумки голосування по другому питанню: «За» 92, «Проти» 3, «Утримались» 2.

Зі змісту протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28.10.2018 за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Данькевича, 16 від 28.10.2018 вбачається, що даний протокол підготовлений ТОВ «Перший український експертний центр».

Згідно ст. 13 ЦПК України, 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 4. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, 1. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 2. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. 3. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. 4. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. 5. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Вирішуючи спір у межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у судовому засіданні достовірно встановлено наступне.

У буд. АДРЕСА_1 не створювалось і протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28.10.2018 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 28.10.2018 складений та виготовлений з ініціативи виключно відповідача, цей протокол ніким офіційно не підписувався, не реєструвався, ніким і ні де не візувався та за змістом самого протоколу жодного рішення за цим протоколом не приймалось у самому протоколі відображені лише порядок денний та результати головування, а тому, протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку проведених 28.10.2018 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 28.10.2018 не є офіційним документом та не є обов`язковим для виконання нормативним актом.

Тому, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішень оформлених протоколом б/н від 28.12.2018 зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 , проведених 28.10.2018 є безпідставними за недоведеністю існування нормативно-правового акта (законного, підзаконного, локального), який позивачем оспорюється.

Розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА) від 14.11.2019 № 1977 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» визнано таким, що втратило чинність розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.04.2017 № 386 «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим».

Тому, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 28071 від 28.11.2012, які з 01.11.2018 відповідач здійснив відповідно до рішень, оформлених протоколом б/н від 28.12.2018 зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 , проведених 28.10.2018 відповідно до затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.04.2017 № 386 тарифу у розмірі 7,45 грн./м2 є повністю безпідставними, оскільки позивач просить про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань за розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 03.04.2017 № 386 тарифу у розмірі 7,45 грн./м2, яке втратило чинність ще до звернення позивача до суду з даними позовом.

Будь-яких конкретних правових доказів, які свідчили про порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача суду не надано.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовляється, понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Суду на час вирішення справи не надано доказів понесення відповідачем судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (місцезнаходження: 01042 м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, офіс № 1004, ).

Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: