Справа №:755/8534/24
Провадження №: 2-з/755/194/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА), про припинення права та зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и л а:

16.05.2024 року шляхом формування документів в системі «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА), про припинення права та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою сторона позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: заборони відповідачу здійснювати подальші будівельні роботи на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 »; заборони Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА) реєструвати у встановленому порядку декларацію про готовність до експлуатації об`єкту будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 »; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення (офіс) АДРЕСА_1 за результатами реконструкції, в тому числі як об`єкт незавершеного будівництва.

Вимоги заяви мотивовано тим, що позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про припинення його права на виконання будівельних робіт та зобов`язання вчинити дії. Сторона позивача посилається на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 року у справі №904/1513/22, вказує, що одним із видів забезпечення позову є заборона вчинення певних дій та зазначає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову нівелює частину заявлених позовних вимог, унеможливить виконання рішення суду та позбавить позивача ефективного судового захисту і значно ускладнить процес відновлення порушених прав, адже на даний момент відсутні ефективні позасудові механізми зупинення самочинного будівництва і за відсутності зупинення будівництва відповідач завершить будівельні роботи і набуде право власності на реконструйований об`єкт нерухомості, що нівелює заявлений позов та ефективний судовий захист. Предметом позову є незаконні дії відповідача по пошкодженню спільного майна співвласників будинку АДРЕСА_2 , а саме несуче-огороджувальної конструкції (зовнішньої фасадної стіни) в межах розташування квартири відповідача. На теперішній час будівельні роботи не завершені, а тому позивач просить припинити право відповідача на виконання будівельних робіт та зобов`язати його привести фасад у попередній стан. Третя особа у справі в зв`язку із законодавчими обмеженнями на теперішній час не може провести перевірку дотримання вимог законодавства на об`єкті будівництва, оскільки на період воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю). За час розгляду справи відповідач зможе вільно здійснювати подальші дії з пошкодження фасаду без будь-яких наслідків і ризиків зупинення будівельних робіт, що нівелює частину позовних вимог та призведе до ще більшого порушення прав позивача в результаті встановлення на фасаді додаткових конструкцій. За відсутності зупинення будівництва відповідач набуде право власності на реконструйований об`єкт нерухомості, що нівелює заявлений позов та ефективний судовий захист. У випадку завершення реконструкції позовні вимоги про припинення права відповідача на здійснення будівельних робіт стануть неактуальними, а приведення фасаду до попереднього стану буде ускладнене чи навіть неможливе, адже відповідач додатково облаштує вхідну групу на фасаді будинку, яка не є предметом спору і позивач не пред`являв вимог про її демонтаж. Для забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача необхідно вжити заходів забезпечення позову, а протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Представник позивача посилається також на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі №465/6147/18 та положення ст. 321 ЦК України і зазначає, що за відсутності зупинення незаконного будівництва відповідач не лише продовжить незаконні дії по відношенню до спільного майна співвласників будинку (фасаду), тим самим збільшуючи шкоду задану правам та інтересам позивача та решти мешканців будинку, але й набуде право власності на реконструйований об`єкт нерухомості і тому приймаючи рішення про приведення фасаду у попередній стан суд вже буде вимушений оцінювати пропорційність втручання у права відповідача як власника реконструйованого об`єкту нерухомості.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Слід зауважити, що з огляду на положення цивільного процесуального закону особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна достатньо обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Предметом позову у даній справі є:

- припинення права ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 », набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 13.12.2023 №КВ 33, зареєстрованого Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА);

- зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести несуче-огороджувальні конструкції (зовнішню фасадну стіну) будинку АДРЕСА_2 з боку квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до паспорту фасаду будинку (проектна документація здачі будинку до експлуатації 1963 рік) шляхом: демонтажу встановлених двох вікон і одних дверей та відновлення попередніх розмірів трьох вікон та добудови провалів (вибитих частин) стіни, укріплення фасадної стіни.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Інститут забезпечення позову є однією із гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, механізмом, який покликаний гарантувати у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також при оцінці співмірності, слід враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується, зокрема, копією договору купівлі-продажу від 22.06.2019 року.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується, зокрема, копією договору дарування від 19.09.2023 року.

Між сторонами у справі виник спір стосовно законності ведення відповідачем будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 у нежитлове приміщення ураховуючи, що така реконструкція стосується змін фасаду багатоквартирного будинку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Варто наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 р. №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

Позивачка, як співвласниця багатоквартирного будинку, у своєму позові просить, зокрема, припинити право відповідача на реконструкцію належної йому квартири, яка стосується змін у несуче-огороджувальних конструкціях будинку, які є спільною власністю всіх мешканців будинку, у тому числі позивача, посилаючись на відсутність у відповідача дозвільних документів на таку реконструкцію та порушення будівельних норм.

Поскільки у позові позивачка просить припинити право відповідача на виконання будівельних робіт і існує реальна загроза завершення такого будівництва протягом строків розгляду справи в суді, наведені вимоги на час ухвалення у справі рішення відповідно можуть стати неактуальними і позивач втратить можливість ефективного захисту своїх прав, як співвласник багатоквартирного будинку.

При цьому, суд також враховує, що на час дії воєнного стану введеного в Україні, проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) припинено, відтак унеможливити виконання будівельних робіт на час розгляду справи можливо лише в межах вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зауважує, що забезпечення позову шляхом заборони здійснення подальших будівельних робіт має тимчасовий характер і у разі відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, у той же час забезпеченням позову будуть захищені інтереси позивача щодо права на ефективний захист шляхом припинення права відповідача на виконання будівельних робіт та збереження майна до вирішення справи по суті.

Зважаючи на підстави заявленого позову, його обґрунтування порушенням прав позивача як співвласника багатоквартирного будинку, внаслідок самовільного проведення будівельних робіт, за відсутності всіх необхідних дозвільних документів, з наведенням відповідних аргументів та доказів, що свідчить про наявність існуючого між сторонами спору, суд вважає, що у разі не вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснення подальших будівельних робіт, існує загроза що в разі обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову, невжиття заходів забезпечення призведе до неможливості ефективного захисту прав позивача, оскільки у випадку закінчення будівельних робіт до ухвалення у справі рішення, визначений позивачем спосіб захисту у вигляді припинення права відповідача на виконання будівельних робіт стане неналежним та неефективним.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони реєструвати в установленому порядку декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва та вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення (офіс), оскільки забезпечення позову шляхом заборони проведення будівельних робіт саме по собі є достатнім для унеможливлення проведення уповноваженими особами реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, що в свою чергу виключає можливість вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення (офіс).

За таких обставин заява представника позивача про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Ураховуючи положення ст. 154 ЦПК України судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідач може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА) про припинення права та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_2 здійснювати подальші будівельні роботи на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 ».

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 29.05.2024 року.

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -