Справа № 643/1936/24
Провадження № 2/643/1782/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача адвоката Санжаревського І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Санжаревський І.А. (представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить стягнути з ОСОБА_2 (відповідач) пеню в розмірі 18821,34 грн. за прострочення сплати аліментів, що стягнуті на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2023 у справі № 643/5137/23 (Рішення).

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

На підставі Рішення з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач Рішення не виконує, аліменти на утримання позивача не сплачує, заборгованість відповідача складає 18821,34 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який виконаний Немишлянським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2024 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явилась.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надав відзив, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву, посилаючись на норми Сімейного кодексу України (СК) та практику Верховного Суду, викладену в справі № 635/6679/16-ц, зазначив, що приписи СК щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів не поширюються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання дружини.

Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, які гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, та положення ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку щодо необхідності розгляду справи за відсутності її учасників, які не з`явились у судове засідання.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (СК), яка структурно розміщена в Главі 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання», у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК, яка структурно розміщена в Главі 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню», дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 635/6679/16-ц, Глава 15 СК України містить статтю 196 у відповідній редакції, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію статті 196 СК України на правовідносини, визначені главою 17 СК України, якими встановлено обов`язки повнолітніх дочки, сина утримувати батьків. З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що за наслідками повно та всебічно досліджених обставини справи, перевірених доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв`язку, та з врахуванням того, що вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові в даній справі.

У постановах Івано-Франківського апеляційного суду від 16.01.2024 у справі № 345/2610/23, Дніпровського апеляційного суду від 06.03.2024 у справі № 932/3916/23 зроблений висновок, що положення ст. 196 СК на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання дружини не поширюються. Ураховуючи наведене, суди апеляційної інстанції дійшли висновку щодо відсутності підстав для стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Як вбачається з Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2023, ухваленого в справі № 643/5137/23, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , 18.09.2022, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, в даній справі позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 196 СК пеню за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, які стягнуті на підставі ч. 2 ст. 84 СК.

Між тим положення ст. 196 СК, якими передбачено можливість стягнення пені, регулюють питання стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

СК не містить будь-яких норм, які б передбачали можливість поширення дії ст. 196 СК на правовідносини, що виникли у зв`язку із стягненням аліментів на утримання дружини, зокрема на підставі ч. 2 ст. 84 СК. При цьому Верховний Суд звернув увагу на неможливість застосування аналогії закону, «розширивши» дію ст. 196 СК.

Таким чином, законодавством України не передбачено можливість стягнення з платника аліментів, який має заборгованість із сплати аліментів на утримання дружини, пені за прострочення сплати вказаних аліментів.

Ураховуючи наведене та вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду та судів апеляційної інстанції, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи підстави, з яких відмовлено в задоволенні позову, та вказану вище практику Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав надавати оцінку по суті іншим наданим представником позивача доказам та висловленим ним аргументам.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні позову адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.06.2024

Суддя Д.А. Крівцов