Справа № 214/3866/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт родинних між нею та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на некоректне заповнення документів, які підтверджують цей факт та необхідність прийняття спадщини після смерті бабусі. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що за життя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19 січня 1999 року належала 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі вона вернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала постанову від 20 березня 2024 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин. Так, у наданих нотаріусу документах було некоректно заповнено прізвище, ім`я та по батькові бабусі, оскільки указані документи були складені у передвоєнний період і помилки у них, у тому числі й стосовно вказівки дівочого прізвища бабусі у посвідці про народження мами заявниці, допущено внаслідок службової недбалості працівників РАЦСу та неправильного перекладу особистих даних на російську мову. Тому з метою оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

До суду надійшла представника заявника ОСОБА_4 про розгляд справи за його та заявниці відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 письмових заперечень до суду не подала.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , якій за життя на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 19 січня 1999 року належала 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21,22 копії свідоцтв).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статей 1261-1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Після смерті ОСОБА_3 заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала постанову від 20 березня 2024 року приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Железної О.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин (а.с. 14 копія постанови).

Згідно тексту постанови приватного нотаріуса, «у свідоцтві про народження матері спадкоємця, а доньки померлої ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 , виданому Жовтневим РАЦС м. Кривого Рогу 03 січня 1941 року, запис № 21, в графі мати записано ОСОБА_6 , яка згідно посвідки про шлюб № НОМЕР_3 , виданої Жовтневим РАЦС м . Кривого Рогу 10.03.1940 запис № 65 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на ОСОБА_8 , тобто не надано доказів документального підтвердження факту родинних відносин спадкоємця ОСОБА_1 зі своєю бабусею ОСОБА_3 , а саме свідоцтво органів реєстр рації актів цивільного стану, копій актових записів, копій рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин; у зв`язку з неможливістю їх відновлення в уповноважених на те органах».

За матеріалами спадкової справи № 11/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_9 звернулись до нотаріуса із заявами, де зазначили, що спадщину вони не прийняли, в суд за продовженням строку прийняття спадщини звертатись не будуть.

За змістом письмових доказів, копії яких надано заявником до матеріалів справи, згідно свідоцтва про її народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , остання при укладенні шлюбу змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованим 28.02.2024 приватним нотаріусом.

04 березня 1976 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 19 - копія свідоцтва).

При укладенні шлюбу 05 червня 1982 року заявник змінила дівоче прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (а.с. 12 - копія свідоцтва).

Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані російською мовою « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_14 » (а.с. 16 копія посвідки).

Відповідно до тексту посвідки про шлюб № НОМЕР_3 , ОСОБА_7 10 березня 1940 року уклав шлюб із ОСОБА_15 (російською мовою зазначено « ОСОБА_15 ») (а.с. 17 копія посвідки), хоча у довідці від 27.09.1934 прізвище, ім`я та по батькові останньої зазначено як « ОСОБА_16 » (а.с. 18 копія довідки).

Так, з практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки некоректної документальної фіксації особових імен або імен по батькові, прізвищ під впливом російської вимови та фонетичних говіркових особливостей в ситуації контактного білінгвізму, відхилення орфографічних норм і правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму.Указані документи були складені у передвоєнний період і помилки у них, у тому числі й стосовно вказівки дівочого прізвища ОСОБА_3 у посвідці про народження матері заявниці, у той час як спадкодавець уже змінила прізвище при укладенні 10 березня 1940 року шлюбу на « ОСОБА_8 », допущено внаслідок службової недбалості працівників РАЦСу та неправильного перекладу особистих даних на російську мову (мову заповнення офіційних документів того часу).

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Установлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадкових прав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки саме наявність родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме факт, що ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про часників процесу:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника ОСОБА_4 , робоче місце за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 23 травня 2024 р.

Суддя А.В. Ткаченко