Провадження № 2/202/2549/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу №202/21622/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21.01.2011 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя між сторонами не склалося, з січня 2023 сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

За клопотанням відповідача ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2024 року провадження у справі було зупинено та подружжю надано строк на примирення до 26.02.2024.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2024 (після повернення справи з Дніпровського апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду від 25.01.2024), провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи її без участі, у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу позивачки виявила бажання залишити собі прізвище чоловіка.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи його без участі, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 січня 2011 року, який зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11.

У шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає з матір`ю, спір про місце проживання дитини наразі відсутній.

Шлюбні відносини сторони припинили та з січня 2023 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

За клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення, який результатів не дав та позивачка й надалі наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивачка скористався даним правом та звернулася до суду з вказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, при цьому позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено судом, з січня 2023 року сторони подружніх стосунків не підтримують.

Шлюбні відносини подружжя фактично припинені та є лише формальністю.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважаючи, що їх сім`я фактично розпалась, а її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя й дитини, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню.

Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 21 січня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 травня 2024 року.

Суддя О. В. Маринін