УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 302/234/20

провадження № 61-6428ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кріуліним Костянтином Вікторовичем, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пилипецької сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок, записів у поземельній книзі на земельну ділянку, записів про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, змін у координатах поворотних точок меж земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Кріуліна К.В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає таке: суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 750/8511/17, від 05 серпня 2019 року у справі № 360/2334/17, від 28 лютого 2020 року у справі № 461/1257/17, від 15 березня 2021 року у справі № 441/701/17, від 02 червня 2021 року у справі № 700/316/316/20ц, суд апеляційної інстанції не дослідив покази свідків, проігнорував відсутність доказів заснованих на спеціальних знаннях в галузі землеустрою.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить зупинити виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в частині пунктів 5, 6, 7, 8, 10 резолютивної частини.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України, передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити його виконання, то заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Кріуліним Костянтином Вікторовичем, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в частині пунктів 5, 6, 7, 8, 10 резолютивної частини.

Витребувати із Міжгірського районного суду Закарпатської області матеріали цивільної справи № 302/234/20 за позовом ОСОБА_2 до Пилипецької сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок, записів у поземельній книзі на земельну ділянку, записів про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, змін у координатах поворотних точок меж земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська