Справа № 569/3739/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Хлуд І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Рівненській області (далі - відповідач), в якому відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2345/21 від 15 травня 2021 року та у справі № 460/21716/22 від 12 серпня 2022 року була нарахована та належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним отримана за життя, та зобов`язати відповідача виплатити їй нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2345/21 та у справі № 460/21716/22 пенсію, що належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 був її чоловіком. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2345/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 194 917 грн. 53 коп. та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 4670/21716/22 від 12 серпня 2022 року задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 42 413 грн. 85 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік помер і після його смерті відкрилася спадщина. На її заяву приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Торкуновою Т.А. відкрито спадкову справу. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємцями померлого є дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які уклали між собою договір про поділ спадщини та поділили спадкове майно. До складу спадкового майна ввійшло все належне спадкодавцеві майно. При цьому, згідно наданої нотаріусом інформації заборгованість по сплаті нарахованої пенсії на виконання судових рішень буде виплачена у разі зміни стягувача.

Заборгованість нарахованої померлому ОСОБА_2 пенсії на виконання рішень суду не увійшла в спадкову масу. Вважає, що вищевказані суми нарахованої, але не виплаченої пенсії померлому повинні входити до складу спадщини, а тому вона, як спадкоємець, має право на її отримання, що змушує її звертатись з даним позовом до суду.

20 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду клопотання, в якому вона просить закрити провадження у справі.

26 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду відзив, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві зокрема вказує, що ГУ ПФУ в Рівненській області не погоджується із доводами наведеними у позовній заяві у повному обсязі та вважає, що даний позов не підлягає до розгляду та задоволення враховуючи те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , виплата пенсії була припинена з 01.06.2023 року. Пенсіонеру виплачувалась пенсія без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. Судові рішення у справах (№ 460/21716/22 та № 460/2342/21) виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладення зобов`язань. Різниця в пенсії, нараховану на виконання рішень суду у справах № 460/21716/22 та № 460/2342/21 після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, імя, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку із смертю стягувача. Оскільки позивачка не була стороною в судовому процесі у вказаних справах, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Таким чином, позивач повинна була звернутися із заявами до Рівненського окружного адміністративного суду відносно вирішення питання щодо заміни сторони по справах № 460/21716/22 та № 460/2342/21.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, 27 травня 2024 року представник позивача ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник ГУ ПФУ в Рівненській області в судове засідання не з`явився, у заяві від 23 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_4 просила розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 17 вересня 2021 року, серії НОМЕР_1 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 460/2345/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/197001243), яке набрало законної сили 16.09.2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної ОСОБА_2 пенсії відповідно до виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 довідки від 18.01.2021 №12/1/ХГ/15340/186. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 довідки від 18.01.2021 №12/1/ХГ/15340/186 в 100-відсотковому розмірі від обчисленого, без застосування зменшення (обмеження) розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_2 з 77% до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при її перерахунку з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з розрахунку 77% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 460/21716/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105712376), позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії призначеної ОСОБА_2 з 77% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №460/2345/21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 у справі №460/2345/21 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розрахунку основного розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05 травня 2023 року, серії НОМЕР_2 .

Як слідує з повідомлення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Торкунової Т.А. 21 серпня 2023 року заведена спадкова справа № 34/2023 після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємцями померлого є дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які уклали між собою договір про поділ спадщини та поділили спадкове майно.

Стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину на виплату заборгованості, яка мала бути нарахована згідно рішень, нотаріус повідомив, що ГУ ПФУ в Рівненській області своїм листом від 27 серпня 2023 року за № 1700-0504-8/83899 зазначило, зокрема, що «на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 . Інформацію щодо нарахованих на виконання рішення суду сум пенсії може бути надано родичам померлого після особистого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області».

З відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області на запит позивача слідує, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2345/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 194 917 грн. 53 коп. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/21716/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано суму за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 42 413 грн. 85 коп. Виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувача за судовими рішеннями на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Як встановлено судом, за життя чоловік позивача ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 460/2345/21 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у справі № 460/21716/22, які ухвалені за життя спадкодавця, зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, тому суд доходить висновку, що позивач успадкувала належні її чоловіку суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а відтак належним та ефективним способом захисту її прав буде визнання за позивачем права власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2345/21 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/21716/22 були нараховані та належали її чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не були ним отримані за життя та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області виплатити нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2345/21 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/21716/22 пенсію, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, суд доходить висновку, що поданий ОСОБА_1 позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Посилання відповідача на те, що ГУ ПФУ в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень з огляду на положення КАС України, питання щодо правомірності/протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке вирішується в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, не заслуговують на увагу, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Доводи відповідача, що позивач повинна була звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони по справі № 460/2345/21 та по справі № 460/21716/22 є безпідставними оскільки, в матеріалах справи відсутні дані, що за життя ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 460/2345/21 та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2023 року у справі № 460/21716/22, таких доказів суду взагалі надано не було, а з розрахунків відповідача вбачається, що відповідач сам безпосередньо здійснив перерахунок недотриманої за життя спадкодавцем пенсії, однак не виплатив в зв`язку з відсутнім фінансуванням.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2 373 грн. 31 коп.

Керуючись, ст.ст. 4, 5, 10, 81, 141, 223, 258-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/2345/21 та на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/21716/22 була нарахована та належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним отримана за життя.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2345/21 та на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/21716/22 пенсію, що належала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 373 грн. 31 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, .

Повне судове рішення складено 27 травня 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина