Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/157/24
Провадження № 2/936/72/2024
13.05.2024 р. смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Пелих О.О., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, державної реєстрації земельної ділянки та припинення права власності на неї,
08.02.2024 р. до Воловецького районного суду Закарпатської області звернулася ОСОБА_1 із вищезазначеним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте від її представника ОСОБА_4 надійшла до суду заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте від його представника ОСОБА_5 надійшла до суду заява у якій представник просить розглянути справу за його відсутності та за відсутності відповідача. Зазначає, що ОСОБА_2 погоджується з обставинами викладеними у позові, визнає обґрунтованість заявлених вимог та просить задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.
Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у судове засідання не з`явився, проте, на адресу суду надіслав письмові пояснення, у яких просить розглянути справу без участі представника. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 321 ЦК України.
Судом встановлено, що рішенням Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області від 25.12.1997 року було вирішено передати у приватну власність позивачці ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,15 га призначену для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в урочищі «Дворище» в с. Гукливий Воловецького району Закарпатської області. На підставі цього рішення після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) 31.01.2002 року Гукливською сільською радою ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК №031436, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №139.
У січні 2023 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася до землевпорядної організації ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 03.01.2013 року №000241) з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,15 га, що належить їй на праві власності згідно Державного акту №031436.
Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить зокрема:- розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу.
За змістом ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Відповідно до положень ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування для всіх потреб із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.
Статтею 116 ЗК України визначено що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі зокрема: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно ст.50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.
Зі змісту позовної заяви випливає, що 25.03.2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Гукливської сільської ради із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,65 га для ведення особистого селянського господарства, в т.ч. в ур. «Дякова» площею 0,2050 га, ур. «Перениз» площею 0,25 га, ур. «Дворище» площею 0,1950 га. При цьому всупереч вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України до цієї заяви ОСОБА_2 не додав графічні матеріали, на яких було б зазначено бажане місце розташування земельних ділянок, а також копій документів, які б підтверджували його особу. Окрім того, у заяві від 25.03.2016 року ОСОБА_2 також не зазначив іншу обов`язкову інформацію про себе, а саме: чи є він громадянин України; чи використовував він раніше право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; чи надає він згоду на обробку своїх персональних даних згідно норм Закону України «Про захист персональних даних».
Рішенням 6 сесії 7-го скликання Гукливської сільської ради від 26.03.2016 року №122 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,65 га, в т.ч. в ур. «Дякова» площею 0,2050 га, ур. «Перениз» площею 0,25 га, ур. «Дворище» площею 0,1950 га, на території Гукливської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Із матеріалів справи встановлено, що 27 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_6 із заявою №161/17, в якій просив виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1950 га за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому ФОП ОСОБА_6 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в с. Гукливий в ур. «Дворище» на території Гукливської сільської ради площею 0,1950 га, на підставі якого 31.03.2017 року державний кадастровий реєстратор відділу у Воловецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Коріш О.В. провів державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0318.

Рішенням 17 сесії 7-го скликання Гукливської сільської ради від 13.04.2017 року №297 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельних ділянок у власність» було затверджено вищевказаний проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 , зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318.

19 травня 2017 року державним реєстратором Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області Кравець М.І. було проведено державну реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215).

Судом з`ясовано, що 17 лютого 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо незаконного оформлення ОСОБА_2 права власності на належну їй згідно Державного акту №031436 земельну ділянку площею 0,15 га в ур. «Дворище» в с. Гукливий, на підставі якої 17.02.2023 року відділенням поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №0000026.

Постановою дізнавача СД ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Бляшко Я.І. від 16.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000026 було призначено земельну-технічну експертизу, проведення якої було доручено Львівському НДІСЕ. На розгляд судових експертів було винесено наступні питання:Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером :11:004:0318 на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №031436 від 31.01.2002 року? Яка ринкова вартість земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :11:004:0317, :11:004:0318, :11:004:0319 станом на 19.05.2017 року?

Висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 24.08.2023 року №2590-Е, виконаного судовим експертом Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ Матьовка Є.І., було підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :11:004:0318 накладається на земельну ділянку, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №031436 від 31.01.2002 року. При цьому земельна ділянка площею 0,15 га, яка належить ОСОБА_1 в цілому знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0318, яка перебуває у власності ОСОБА_2 . Імовірна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0318 станом на 19.05.2017 року складала 187 258,50 грн.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 2 Розділ VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», згідно яких земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі.

Суд пересвідчився, що право власності позивача посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку, зокрема на підставі рішення Гукливської сільської ради від 25.12.1997 року ОСОБА_1 було відведено у власність в натурі (на місцевості) земельну ділянку в урочищі «Дворище» площею 0,15 га та 31.01.2002 року видано Державний акт №031436, тобто з того часу ця ділянка вважається сформованою.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав та/або визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та/або застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи наведене, суд встановив, що, Гукливська сільська рада Воловецького району Закарпатської області, прийнявши рішення 17 сесії 7-го скликання від 13.04.2017 року №297 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки в урочищі «Дворище» в с. Гукливий площею 0,1950 га з кадастровим номером :11:004:0318, фактично розпорядилася земельною ділянкою, що не перебувала у комунальній власності, а перебувала у приватній власності іншої особи.

Таке рішення суперечить закону, призвело до незаконного вибуття земельної ділянки із володіння попереднього власника.

Враховуючи наведене, у цій частині позов є обґрунтованим, а обраний позивачем спосіб захисту є передбаченим законом та є ефективним з точки зору відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що рішення 17 сесії VІI скликання Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області від 13.04.2017 року №297 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки в урочищі «Дворище» в с. Гукливий площею 0,1950 га з кадастровим номером :11:004:0318, слід визнати незаконним та скасувати.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом ч.3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

За змістом п.10 ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Таким чином, законом визначено обов`язкову сукупність заходів судового примусу у разі встановлення порушення права, з метою ефективного його захисту.

Державна реєстрація земельної ділянки може бути скасована судом виключно з одночасним припиненням речового права, зареєстрованого щодо земельної ділянки.

Суд вважає, що визначена статтею 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» обов`язкова умова «припинення речового права» - по суті є способом захисту, що передбачений пунктом 7 частини 2 ст.16 ЦК України - припинення правовідношення, який з огляду на підстави позову є ефективним у спірних правовідносинах. Задоволення цієї вимоги має наслідком виникнення у відповідача обов`язку повернути спірну земельну ділянку.

До такого висновку у подібних правовідносинах прийшла Велика Палата Верховного суду у справі 477/2330/18, Постанова від 14 грудня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржене рішення органу місцевого самоврядування стало підставою для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215).

Суд констатує, що згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 24.08.2023 року №2590-Е, виконаного судовим експертом Закарпатського відділення Львівського НДІСЕ Матьовка Є.І., було підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :11:004:0318 накладається на земельну ділянку, яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №031436 від 31.01.2002 року.

Відповідно до абзацу третього ч.6 ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Тому, оскільки в межах земельної ділянки :11:004:0318 знаходилася земельна ділянка яка належить гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №031436 від 31.01.2002 року, то реєстрація у 2017 році земельної ділянки :11:004:0318 була здійснена незаконно. Відповідно до абзацу 3 ч.10 ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Іншого способу усунення наслідків незаконної державної реєстрації земельної ділянки законом не передбачено. А тому, незаконна державна реєстрація земельної ділянки :11:004:0318 підлягає скасуванню судом. Це є необхідним для відновлення становища, що існувало до порушення.

Відповідно до ст.ст. 24, 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки і ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі, а закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051 (далі Порядок ведення ДЗК), запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Пунктом 4 Порядку ведення ДЗК передбачено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Відповідно до ч. 13 ст. 791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Із урахуванням наведеного, суд вважає обрані позивачем способи захисту вірними, необхідними, такі слугуватимуть ефективному захисту порушених прав позивача, їх відновленню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0318 площею 0,1950 га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с. Гукливий, урочище «Дворище», зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області скасувати всі записи у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318 із одночасним припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215) та скасуванням запису про право власності за №20579277 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації такого права, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем по справі не заявлено.

Керуючись статтями 10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, - вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, державної реєстрації земельної ділянки та припинення права власності на неї - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 17 сесії VII скликання Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області від 13.04.2017 року №297 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельних ділянок у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки в урочищі «Дворище» в с. Гукливий площею 0,1950 га за кадастровим номером :11:004:0318.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0318 площею 0,1950 га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с. Гукливий, урочище «Дворище» та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області скасувати всі записи у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318.

Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:004:0318 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215) та скасувати запис про право власності за №20579277 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації такого права.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.05.2024 р.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Воловецька селищна рада Мукачівського району Закарпатської області, місцезнаходження: смт. Воловець, вул. Героїв України,7, Мукачівського району Закарпатської області, ;

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна,4, Мукачівського району Закарпатської області, .

Суддя Пелих О.О.