Справа № 553/209/24
Провадження № 2-н/553/260/2024
У Х В А Л А

Іменем України

28.05.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" заборгованості за Договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021,

у с т а н о в и в:

Від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Головко О.І., надійшла до суду заява про видачу судового наказу з вимогами: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021 у загальному розмірі 285 029 (двісті вісімдесят п`ять тисяч двадцять дев`ять) грн 27 к.

Заява обґрунтована тим, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" укладено Договори про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021, за умовами яких товариство зобов`язалося купувати у споживача ОСОБА_1 електричну енергію за "зеленим" тарифом, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою споживача в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним господарством, що належить споживачу.

За період з 01.07.2023 по 31.10.2023 ОСОБА_1 було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" прийнято електричну енергію: - за договором № 5220007 від 18.10.2021 на суму: за липень 2023 року - 33433,66 грн.; за серпень 2023 року - 34720, 56 грн., ; за вересень 2023 року - 30943,51 грн., за жовтень 2023 року - 15245,02 грн.; - за договором № 5220009 від 02.11.2021 на суму: за липень 2023 року - 38832,21 грн.; за серпень 2023 року - 41695,56 грн.; за вересень 2023 року - 37699,74 грн., за жовтень 2023 року - 21104,56 грн.

До загальної суми, заявленої до стягнення, включено, окрім заборгованості за договорами, інфляційні втрати (нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, та штрафні санкції (пеню) (нараховані відповідно до п. 4.10 Договору № 5220007 від 18.10.2021 та Договору № 5220009 від 02.11.2021).

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 7 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку видача судового наказу за вимогою про стягнення інфляційних втрат та пені з зв`язку з утворенням заборгованості за договорами не передбачена ЦПК України.

Також, заявником поєднано вимоги про стягнення заборгованості за двома різними договорами, які не можуть бути заявлені в одній заяві.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що сума нарахованих інфляційних втрат та пені в межах наказного провадження судом окремо обрахована бути не може, зазначені вимоги є взаємопов`язаними та окремий їх розгляд є неможливим.

Таким чином, беручи до уваги те, що заявлені вимоги не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі такого наказу належить відмовити.

Згідно частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 161, 164-165, 259-261, 352, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ" заборгованості за Договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28.05.2024.

Суддя Ю.М. Подмаркова