РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря Кондрашин В.Р.

розглянувши у судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»(далі також ПрАТ «УСК « Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду (витрати на лікування) у розмірі 14 784,71 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири грн. 71 коп.) грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2023 року о 08:20 год. у м. Львові по вул. Тролейбусна,33 відбулася ДТП (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участю автомобіля марки «Peugeot 605» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження.

За фактом відповідної події в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000509 від 13.06.2023 за ознаками вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою, винесеною слідчим ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кондрад Ю.Т. від 30 червня 2023 року кримінальне провадження №0000509 від 13.06.2023 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та скеровано відповідну постанову до УПП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Таким чином, внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, останній здійснив наїзд на позивача, в результаті чого така отримала тілесні ушкодження, а саме: садно ліктьової ділянки справа; забій зв`язково-м`язевого апарату крижового відділу хребта; забій коліна; забій м`яких тканин правого колінного суглоба; забій нижньої частини спини та таза; забій м`яких тканин куприкової ділянки спини; пошкодження медіально-колатеральної зв`язки правого колінного суглоба; посттравматичний звих наколінника; стрес-злам медіального виростка стегнової кістки; лігаментопатія, больовий синдром; надрив медіального тримача надколінника; розгинальна контрактура правого колінного суглобу.

Внаслідок отриманих з вини ОСОБА_2 травм, позивач проходила довготривале лікування.

Так, позивач з 11.02.2023 по 14.04.2023 перебувала на лікарняному у КНП «2-а міська поліклініка м. Львова», витратила кошти на ряд медичних процедур (УЗД, МРТ) та купівлю медичних препаратів, проходила курс реабілітації тощо.

Згідно чеків, що додаються, на оплату медичних процедур та придбання ліків, проходження реабілітації тощо, позивач витратила 14 784,71 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №209029939.

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», то саме з останнього слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 14 784,71 гривень. У зв`язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження.

13.03.2024 року від представник відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судом отримано відзив на позовну заяву та докази надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

У своєму відзиві, представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - І.Ю. Бондарук, з приводу позовних вимог позивача заперечила. Вказує, що згідно наданих позивачем документів(фіскальних чеків), з урахуванням зауважень до таких та положень ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є документально підтвердженими є витрати на лікування позивача є в розмірі 10 360,72 гривень(розрахунок додається). Оскільки в даному випадку мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивачки у розмірі 14 293,12 гривень(розрахунок додається) перевищує документально підтверджений розмір витрат на лікування, зазначених у п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 10 360,72 гривень, таким чином витрати на лікування визначається в сумі 14 293,12 гривень. У зв`язку з чим, просила у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в заявленому розмірі відмовити.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень закрито.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, втім представник позивача подав заяву, до якої просила розглядати справу за її відсутності, позов в частині стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» матеріальної шкоди підтримує та просить такий задоволити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в судове засідання не з`явився, втім подав по справі відзив на позовну заяву, для якого просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку з воєнним станом та значною віддаленістю місцезнаходження представника від місцезнаходження суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 10.02.2023 року о 08:20 год. у м. Львові по вул. Тролейбусна,33 відбулася ДТП (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участю автомобіля марки «Peugeot 605» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження.

За фактом відповідної події в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000509 від 13.06.2023 за ознаками вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України(а.с.8).

Постановою, винесеною слідчим ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кондрад Ю.Т. від 30 червня 2023 року кримінальне провадження №0000509 від 13.06.2023 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та скеровано відповідну постанову до УПП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності(а.с.9).

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2024р. у справі № 465/5695/23(а.с.10), ОСОБА_2 визнано винним у настанні вищевказаної ДТП та притягнуто його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, зібраними у справі доказами підтверджується наявність вини водія ОСОБА_2 у завданні тілесних ушкоджень позивачці.

Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу ««Peugeot 605» реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №209029939 станом від 10.02.2023 року(а.с.11).

Згідно даних огляду ОСОБА_1 ортопедом-травматологом ОСОБА_3 від 20.02.2023 відмічається незначний набряк м`яких тканин правого колінного суглобу, при пальпації значна болючість в ділянці медіально-коллатеральної зв`язки, основний діагноз забій коліна, пошкодження медіально-коллатеральної зв`язки правого колінного суглобу.

Згідно даних огляду ОСОБА_1 ортопедом-травматологом ОСОБА_3 від 10.03.2023 відмічається незначний супрапатклярний набряк правого колінного суглобу, пальпація медіально-коллатеральної зв`язки значно болюча, зв`язка потовщена, деформована, основний діагноз забій коліна, пошкодження медіально-коллатеральної зв`язки правого колінного суглобу, больовий синдром.

Згідно даних огляду ОСОБА_1 ортопедом-травматологом ОСОБА_3 від 16.03.2023 відмічається незначний набряк м`яких тканин правого колінного суглобу, пальпація мед. відділів болюча, основний діагноз забій коліна, пошкодження медіально-коллатеральної зв`язки правого колінного суглобу, посттравматичний звих наколінника, стрес-злам медіального виростка стегнової кістки, лігаментопатія, ПХЗ, больовий синдром.

Згідно даних огляду ОСОБА_1 ортопедом-травматологом ОСОБА_3 від 04.04.2023 відмічаються скарги на болючість в правому колінному суглобі, які посилюються при фізичному навантаженні та при активних і пасивних рухах, основний діагноз забій коліна, пошкодження медіально-коллатеральної зв`язки правого колінного суглобу, посттравматичний звих наколінника, стрес-злам медіального виростка стегнової кістки, лігаментопатія, ПХЗ, больовий синдром.

Згідно даних огляду ОСОБА_1 ортопедом-травматологом ОСОБА_3 від 14.04.2023 відмічаються скарги на помірний дискомфорт в правому колінному суглобі при фізичному навантаженні та довготривалій ходьбі, основний діагноз забій коліна, пошкодження медіально-коллатеральної зв`язки правого колінного суглобу, посттравматичний звих наколінника, стрес-злам медіального виростка стегнової кістки, лігаментопатія, ПХЗ, больовий синдром.

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого №402, виданої КНП «2-а міська поліклініка м. Львова»(а.с.30-31), вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні до 14.04.2023 року, діагноз: надрив медіального тримача наколінника; розгинальна контрактура правого колінного суглоба.

Відповідно до висновку експерта КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ» №109/2023(а.с.12-14) зазначені вище тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості.

За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема встановлення відповідальності страховика, регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 1.3. ст. 1 цього ж Закону, потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Пунктом 24.1 статті 24 означеного Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до п. 24.2 та 24.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик(МТСБУ)здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пункту 19 «в» постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Так, позивач з 11.02.2023 року по 14.04.2023 року перебувала на лікарняному у КНП «2-а міська поліклініка м. Львова», витратила кошти на ряд медичних процедур (УЗД, МРТ) та купівлю медичних препаратів, проходила курс реабілітації тощо.

Згідно чеків, що додаються до позову(а.с.35-40, 43), на оплату медичних процедур та придбання ліків, проходження реабілітації тощо, позивач витратила, як зазначає кошти у розмірі 14 784,71 гривень.

Отже, суд, вивчивши докази, якими позивач доводить свої витрати, на підставі яких поза розумним сумнівом можна дійти висновку, що позивачкою внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було понесено витрати саме на її лікування у розмірі 14 784,71 гривень.

Таким чином, ця сума не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, тому суд не бере до уваги фіскальних чеків, як не містять інформації про придбання ліків та матеріалів, які призначені лікарем та діагностичної послуги, пов`язані безпосередньо із дорожньо-транспортною пригодою.

В оцінці дотримання норм процесуального права щодо оцінки зібраних у справі доказів, суд враховує, що неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про часткову доведеність позовних вимог.

Водночас ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило розрахунок страхового відшкодування за полісами ЦВ(а.с.66), до якого враховані документально підтвердженим витрати на лікування позивача в розмірі 10 360,72 гривень, однак мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивачки буде становити у розмірі 14 293,12 гривень, оскільки перевищує документально підтверджений розмір витрат на лікування, зазначених у п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 10 360,72 гривень.

Таким чином, за наявності підтвердженого спричинення позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 10.02.2023 року, шляхом арифметичного додавання сум, які були підтвердженні позивачем належними та допустимими доказами щодо витрат на лікування позивача у період з 10.02.2023 року по 14.04.2023 року у зв`язку з перебуванням на лікуванні, отримуємо суму 10 360,72 гривень.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено мінімальну заробітну плату на 2023 рік у місячному розмірі 6 700 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала на лікуванні з 10.02.2023 року до 14.04.2023 року, тобто 64 дні.

З цих підстав суд приходить до переконання, що позивач має право на виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, у розмірі, що визначена п. 24.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я.

Мінімальний розмір заробітної плати в Україні станом на дату ДТП (10 лютого 2023 року)становив 6700 гривень, а 1/30 від 6 700 грн. становить 223,33.

Таким чином мінімальний розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди за отримання позивачкою тілесних ушкоджень буде складати 14 293,12 гривень (64 х 223,33).

Отже, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, буде становити 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі встановленої законом на дату настання страхового випадку буде становити у розмірі 14 293,12 гривень.

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги наявний розрахунок страхового відшкодування здійснений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», який складений у відповідності до вимог чинного законодавства, позивач та його представник обґрунтованих заперечень щодо розрахунку суду не надав, клопотання щодо неспівмірності витрат до суду не надходило.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає страхове відшкодування, за шкоду, пов`язану з її лікуванням у розмірі 14 293,12 гривень.

З врахуванням вищенаведеного, позовна вимога позивачки щодо стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрат на лікування підлягає до задоволення частково у розмірі 14 293,12 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються: 1) у разі задоволення позову- на відповідача; 2)у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

За подання позовної заяви у цій справі позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

У зв`язку з чим, слід стягнути з відповідача на користь в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України

ВИРІШИВ:

позов частково задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, за шкоду, пов`язану з її лікуванням у розмірі 14 293,12 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір в сумі 1 073,60 гривень в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання:АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , місцезнаходження: м. Київ вул. Глибочицька, буд. 44.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення 27.05.2024 року.

Суддя: Мартинишин М.О.