У Х В А Л А

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 712/13291/16-ц

провадження № 61-2008ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування, Управління земельних ресурсів міста Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_7 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися з позовом до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування, Управління земельних ресурсів міста Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_7 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2017 року залишено без змін.

У 2023 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду першої інстанції заяву про перегляд рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року у зв`язку з виключними обставинами.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року у зв`язку з виключними обставинами, повернуто заявникам.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2023 року залишено без змін.

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, ухвалити нове судове рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 рокукасаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, запропоновано: подати нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити: відомості щодо усіх учасників справи (прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання, адресу для листування, номери засобів зв`язку, відомості щодо наявність чи відсутність адреси електронної пошти та електронного кабінету); уточнити прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України

На виконання ухвали Верховного Суду від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 подала уточнену редакцію касаційної скарги.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали від 04 березня 2024 року та не усунула недоліки касаційної скарги повністю.

У статті 392 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно із статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених

в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

У першій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просила суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, ухвалити нове судове рішення у справі. Однак, заявник не вказула, яке судове рішення вона просила ухвалити суд касаційної інстанції.

В ухвалі Верховного Суду від 04 березня 2024 рокуОСОБА_1 було роз`яснено, що прохальну частину касаційної скарги необхідно викласти з урахуванням статті 409 ЦПК України.

Однак, у другій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 указані вимоги не виконала, в прохальній частині заявник посилається на пункт 2 та 7 частини першої статті 409 ЦПК України та просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Верховного Суду від 18 грудня 2019 року та судові рішення судів першої та другої інстанцій, передати справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 04 березня 2024 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 24 січня 2024 року за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та інспектування, Управління земельних ресурсів міста Черкаси та Черкаського району, ОСОБА_7 про скасування рішення та визнання недійсним державного акта,визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко