Справа № 167/1353/23
Номер провадження 2/167/48/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом органу опіки і піклування - виконавчого комітету Рожищенської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідачів.

Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Рожищенської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивує тим, що в подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_2 народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що батьки зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, не здійснюють належного догляду та не забезпечують належних умов для проживання дітей. Вказує, що матір ОСОБА_2 часто залишає сім`ю та зникає у невідомому напрямку, а діти більшість часу проживають в баби - матері ОСОБА_2 . Матір ОСОБА_2 притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання обов`язків щодо дітей. Покликається на те, що працівниками служби у справах дітей та фахівцями КУ «Центр соціальних служб» Рожищенської міської ради з відповідачами неодноразово проводились бесіди щодо неухильного виконання своїх батьківських обов`язків, недопустимості зловживання алкогольними напоями та вчинення насильства в сім`ї, проте жодних результатів це не дало.

Вказує, що відповідно до інформації закладу, де навчаються діти, батьки не приділяють увагу навчанню та вихованню дітей, не беруть участь у шкільному житті, не реагують на зауваження вчителів та класного керівника, не відвідують батьківські збори. З серпня 2023 року діти проживають з бабою ОСОБА_5 в смт. Турійськ. Зазначає, що відсутність дітей не вплинула на поведінку відповідачів, вони продовжують зловживати спиртними напоями, не цікавляться життям своїх дітей, остаточно втратили інтерес до них.

За вказаних обставин, позивач просить позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Надала пояснення близькі за змістом тим, які викладені у позовній заяві. Зауважила, що в серпні 2023 року до служби у справах дітей звернулась бабуся неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо зловживання спиртними напоями батьками останніх та неналежне утримання дітей. Зазначила, що баба зазначала про те, що дочка (відповідачка у справі) зловживає спиртними напоями, а також зять (відповідач у справі) і вона (баба) забрала дітей до себе у смт. Турійськ. Зазначила, що на момент звернення баби з заявою старша дочка сім`ї Кропиви була в збентеженому стані і особисто писала заяву у службу в справах дітей, що хоче проживати з бабусею в смт. Турійськ і повертатися назад до батьків не хоче, оскільки батьки зловживають спиртними напоями, між ними чиниться насильство. Крім того, дитина повідомила, що на той момент разом з ними проживав інший мужчина, який часто вживав спиртні напої разом з батьками і вона боїться, щоб насильство не чинилось відносно неї. Під час відвідування сім`ї Кропиви та обстеження умов проживання встановлено, що умови проживання задовільні, відповідачки не було на цей момент, оскільки остання як потерпіла від домашнього насильства поїхала у відділення поліції надавати показання. Вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду і повідомлено про необхідність обом батька з`явитися до служби у справах дітей. Проте з серпня 2023 року до цього часу жоден з батьків у службу з справ дітей щодо виховання своїх дітей не звернулися. Зазначила, що під час проживання дітей у баби служба у справах дітей смт. Турійська надавала інформацію про те, що молодша дівчинка ОСОБА_4 відвідує ліцей в смт. Турійськ, а старша - ОСОБА_3 вчиться дистанційно у гімназії м. Рожище. Зауважила, що батьки жодного разу не цікавились життям, добробутом, здоров`ям дітей за час їхнього проживання у бабусі. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що загрози дітям від проживання чужого мужчини в будинку ніякої на було. Зазначив, що впродовж року він нічого для дітей не купував, оскільки не працював та не мав такої можливості. Вказав, що під час відвідування дітей бабуся вчинила сварку і до дітей не пустила. Зазначив, що турбувався про дітей, цікавився їхніми захопленнями та підтримував їх. Зауважив, що бажає щоб діти проживали разом з ним, оскільки, для них створені усі необхідні умови. В судових дебатах, зазначив що йому немає нічого сказати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона належним чином виховувала дітей, при можливості надавала кошти і бажає щоб вони проживали разом з нею та чоловіком у м. Рожище. Зазначила, що для дітей у школу все необхідне купувала баба і сестра. З серпня 2023 року вона відвідувала дітей у вересні, листопаді 2023 року, лютому 2024 року. Вказала, що мужчина, який проживав з ними ніякої небезпеки для дітей не становив. Повідомила, що у лютому 2024 року перебувала в лікарні з алкогольним отруєнням, усвідомила свої дії і в подальшому не буде допускати подібного. Просила в задоволені позову відмовити.

Позиція дітей.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні повідомила, що проживає в смт. Турійську і там відвідує ліцей. Зазначила, що не хотіла б проживати в м. Рожище. Хотіла б проживати з мамою в смт. Турійську якби мама змінилась: перестала кричати, нервуватись і стала такою як була раніше. Зазначила, що в будинку її мрії проживала б - вона, сестричка, бабуся, дідусь, мама, якби змінилась, проте якби мама не змінилась то вона цього(проживання мами) не дуже хотіла б і тато, якщо б він теж змінився(перестав кричати і нервуватись). Вказала, що тато і мама рідко проводили разом з нею час.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні зазначила, що з квітня проживає в смт. Турійську там і навчається на даний час. Зауважила, що за період проживання в смт. Турійьк батьки приїжджали в жовтні (тато в нетверезому стані) та в лютому мама приїхала з бабусею. Повідомила, що поїхала проживати до бабусі в звязку з тим, що батьки зловживають спиртними напоями, постійно відбуваються суперечки та погрози і у неї присутній страх бути поруч них. Зазначила, що зараз її утриманням займається бабуся та тітка, остання річ яку їй купили батьки - це пальто у 2022 році. Пояснила, що під час проживання з батьками харчувалась "як пощастить", тим що знайшла в холодильнику. Наголосила, що категорично не хоче повертатись до батьків і в її інтересах позбавити батьківських прав маму і тата, її позиція є виваженою і усвідомленою та їй так буде спокійніше.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 22 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання 19 січня 2024 року о 10 год 30 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 23 квітня 2024 року на 13 год 00 хв. Постановлено викликати в судове засідання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши учасників судового провадження, думку неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 07 грудня 2023 року № 1075 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 27 липня 2023 року та 28 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що сім`я проживає в приватному будинку, який складається з трьох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, є комунальні зручності, газ та надвірні споруди. В будинку брудно, в кімнатах розкиданий одяг та багато брудного посуду. Діти мають окремі кімнати та місце для навчання, проте в кімнатах брудно, постіль брудна, одяг та взуття в занедбаному стані. Мати ОСОБА_2 зазначила, що недостатньо приділяє уваги своїм дітям, батьки зловживають спиртними напоями, внаслідок чого виникають конфлікти та сварки. З батьками проведено профілактичну бесіду, попереджено про можливість позбавлення батьківських прав.

З інформації начальника відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції У Волинській області від 12 жовтня 2023 року та 30 листопада 2023 року встановлено, що за період з 01 вересня 2023 року по 29 листопада 2023 року ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства повторно).

ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2023 року по 29 листопада 2023 року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП (невиконання обов`язків щодо виховання дітей) та за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик поліції).

28 вересня 2023 року суддею Рожищенського районного суду Волинської області Шептицькою Н. В. по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП винесено окрему ухвалу. Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_2 зловживають спиртними напоями, не працюють та не займаються вихованням та утриманням двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана ухвала суду для відома і виконання була надіслана службі у справах дітей Рожищенської міської ради.

З характеристики встановлено, що ОСОБА_3 навчається в КЗЗСО «Рожищенський ліцей № 1» Луцького району Волинської області. Батьки не цікавляться навчанням дочки, рідко відвідують батьківські збори, слабо реагують на зауваження класного керівника. Немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашнього задання, не проявляють інтересу до успіхів та невдач дитини.

Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в КЗЗСО «Рожищенський ліцей № 1» Луцького району Волинської області. Батьки не завжди приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, не брали участь у шкільному та особистому її житті, не спілкувалися з вчителями, класним керівником, не завжди відвідували батьківські збори, що підтверджується характеристикою класного керівника дитини від 11 вересня 2023 року.

28 серпня 2023 року ОСОБА_5 звернулася до начальника служби у справах дітей з заявою в якій просила забрати до себе на проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки їхні батьки зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, не займаються вихованням та належним утриманням дітей.

З заяви - пояснень ОСОБА_3 від 28 серпня 2023 року встановлено, що з квітня 2023 року остання з батьками не проживає, оскільки вони зловживають спиртними напоями та не приділяють належної уваги її особистим потребам.

Працівниками служби у справах дітей та фахівцями комунальної установи «Центр соціальних служб» Рожищенської міської ради в результаті здійснення оцінки потреб (обстеження) сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_2 було з`ясовано, що умови проживання не в повній мірі сприяють повноцінному задоволенню потреб дитини. З батьками проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків та недопустимості зловживання алкогольними напоями. Під час соціальних візитів у сім`ю неодноразово перебували у нетверезому стані з сумнівною компанією. На співпрацю із соціальною службою не йдуть. Діти виявили бажання проживати у бабусі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

З повідомлення служби у справах дітей Турійської селищної ради від 13 вересня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з бабусею ОСОБА_5 , батьки участі у вихованні дітей не приймають та зловживають алкогольними напоями.

Згідно акту обстеження умов проживання від 13 вересня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що сім`я проживає в приватному житловому будинку, який складається з 4 кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати. На час обстеження в будинку було прибрано, є всі необхідні меблі, побутова техніка та зроблено ремонт. У дівчат є окремі кімнати облаштовані усім необхідним для навчання та відпочинку. За вказаною адресою проживають: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. Бабуся з дідусем виховують дітей, матеріально забезпечують, стосунки в сім`ї дружні та довірливі. Батьки участі у вихованні дітей не приймають.

Відповідно до листа наданого директором опорного закладу "Турійський ліцей" Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області Ковальчук О. від 05 квітня 2024 року встановлено, що за період навчання дітей ОСОБА_3 , учениці 10-А класу та ОСОБА_4 , учениці 5-а класу їх батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 жодного разу не цікавились успішністю та життям дітей. Бабуся ОСОБА_5 повідомила, що за період навчального 2023-2024 року і по даний час батьки відвідували дітей лише три рази, зацікавлення і бажання брати участь у житті дітей батьки не проявляють.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частинами 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який - позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, в якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

За змістом с. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані та достатні підстави вважати, що відповідачі свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків стосовно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , фактично самоусунулися від їх виховання та утримання, їх долею та життям не цікавляться.

Таке відношення стверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: характеристиками КЗЗСО "Рожищенський ліцей № 1" Луцького району, листами комунальної установи "Центр соціальних служб" Рожищенської міської ради та опорного закладу "Турійський ліцей" Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області, висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав".

Поруч з цим, суд враховує думку дітей висловлену в судому засіданні про те, що вони не хочуть повертатися до біологічної сім`ї. До того ж батьки рідко відвідували своїх дітей, а при відвідуванні батько перебував в нетверезому стані. Натомість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в один голос повідомили, що хочуть проживати з бабусею (маминою мамою), яка дбайливо ставиться до них та опікується ними.

Така поведінка відповідачів, на думку суду, беззаперечно свідчить не інакше як про їх байдужість до життя і долі дітей, при цьому заявлене відповідачами бажання змінитися і почати належним чином виховувати своїх дітей не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідачів і унеможливлювали виконання ними своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено.

Доводи органу опіки та піклування знайшли своє підтвердження дослідженими по справі доказами, які у своїй сукупності, на переконання суду, свідчать, що відповідачі не займаються вихованням дітей, не турбуються про їх матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток, належної участі у їхньому житті не приймають, а відтак не виконують передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків.

Відповідачі жодних заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали, тим самим не заперечили своєї поведінки стосовно невиконання ними батьківських обов`язків.

На підставі досліджених доказів, пояснень учасників справи та думки дітей, судом встановлено, що відповідачі не турбуються вихованням, утриманням, фізичним, психічним, соціальним та духовним розвитку дітей, не піклуються про їх зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дітей і призводить до шкідливих наслідків для їх психіки та духовного розвитку.

За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.

Крім цього, у розглядуваному випадку втручання у гарантоване відповідачам ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до його сімейного життя здійснено згідно із законом, таке втручання не суперечить законним цілям, переліченим у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Враховуючи, що в цій справі відсутній факт примусового відібрання дітей від батьків і роз`єднання сім`ї, оскільки відповідачі самоусунулися від їх виховання, небажання дітей проживати з батьками задля їхньої безпеки, то суд вважає, що вказане втручання по відношенню до відповідачів є виправданим у демократичному суспільстві.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що орган опіки і піклування - виконавчого комітету Рожищенської міської ради при зверненні до суду в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом про позбавлення батьківських прав звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зверненні до суду органом опіки і піклування - виконавчого комітету Рожищенської міської ради заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру до двох відповідачів.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі по 2684 грн з кожного.

Керуючись ст. 10, 12, 27, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки і піклування - виконавчого комітету Рожищенської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь держави по 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень судового збору з кожного.

Копію рішення суду надіслати виконавчому комітету Рожищенської міської ради Волинської області, як органу опіки та піклування, для відому та вирішення питання про встановлення опіки та призначення опікуна неповнолітнім дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити учасникам справи, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 05 червня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: виконавчий комітет Рожищенської міської ради, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинської області, .

Представник позивача: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай