Справа № 565/283/24
Провадження № 2/565/167/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мудрака О.С., представника відповідача адвоката Мороченця Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 16 725,00 грн матеріальної шкоди та 30 000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

В обґрунтування позову зазначено, що 12 квітня 2023 року близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Nissan Qashgai», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Лесі Українки на перетині з вул.Небесної Сотні в м.Вараш Рівненської області, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала переваги у русі велосипедисту та здійснила наїзд на ОСОБА_1 , яка рухалась велосипедом марки «WESTEPHEIDE» по вул.Лесі Українки від Вараської міської ради. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 січня 2024 року у справі №565/2108/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні після ДТП ОСОБА_1 витратила на придбання лікарських засобів та медичних препаратів 16 725,00 грн. Позивач вказує, що окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду, оскільки вона зазнала фізичного болю, отримала тілесні ушкодження з вини відповідача, було порушено її нормальний спосіб життя, вона не може їздити на велосипеді, оскільки у неї постійно присутній страх ДТП. Завдану їй моральну шкоду позивач оцінила у 30 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

18 березня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме 9 112,26 грн матеріального збитку та 1 000,00 грн моральної шкоди. Вказує, що серед доданих до позовної заяви фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів, убачається, що позивач купувала медичні препарати, які були відсутні у призначенні лікаря та придбанні після проведення лікування. Зауважує, що фізіологічне становище ОСОБА_1 внаслідок легких тілесних ушкоджень не характеризується стійкими непоправними змінами у стані її здоров`я, а тому не відбулося тяжкості вимушених змін у її житті виключно з підстав необхідності проведення лікування. При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди просить врахувати майновий стан відповідача та те, що вона самостійно виховує малолітню дитину.

25 березня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що не погоджується з розміром визначених відповідачем сум стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, оскільки доводи відповідача направленні лише на уникнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, є необгрунтованими та не відповідають обставинам справи. Зазначає, що випискою із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 підтверджується, що медичні препарати гідазепам та симбія призначалися позивачу лікарем для лікування за наслідками ДТП. Вказує, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, що є підставою для відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн.

25 березня 2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що лікарем внаслідок будь-яких досліджень не підтверджено погіршення психологічного стану ОСОБА_1 через ДТП, а сприйнято цю обставину зі слів позивача. Інших доказів, які могли б підтверджувати, що ОСОБА_1 до ДТП не мала скарг, описаних психіатром, та що вона психологічні розлади саме через ДТП, матеріали справи не містять. Все призначене лікування ОСОБА_1 психіатром стосується її стану, який виник до 12 квітня 2023 року тому відшкодування в цій частині матріального збитку та моральної шкоди не може бути проведено з відповідача.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили суд позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві на відповіді на відзив, без урахування сум зазначених у фіскальних чеках за 2022 рік.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за присутності її представника.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Після огляду оригіналів фіскальних чеків, наданих позивачем, позовні вимоги відповідач визнає в сумі 7 792,62 грн матеріального збитку та 1 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог просить відмовити з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, та не враховувати суми зазначені у фіскальних чеках за 2022 рік.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області у справі 565/2108/23 від 15 січня 2024 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. У постанові зазначено, що 12 квітня 2023 року близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Nissan Qashgai», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Лесі Українки на перетині з вул.Небесної Сотні в м.Вараш Рівненської області, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надала переваги у русі велосипедисту та здійснила наїзд на ОСОБА_1 , жительку м.Вараш, яка рухалась велосипедом марки «WESTEPHEIDE» по вул.Лесі Українки від Вараської міської ради, чим порушила п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_3 №71 від 11 вересня 2023 року у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою правої половини грудної клітки, забою правої кисті, забою ШВХ, забою правого колінного суглобу, підшкірної гематоми лобно-тім`яної ділянки, гематоми правої повіки, осаджених ран голови та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ДТП і згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У епікризі №1484, який видано КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня», зазначено, що ОСОБА_1 лікувалася в травматологічному відділенні з 12 квітня 2023 року до 04 травня 2023 року. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правої половини грудної клітки, забій правої кисті, забій ШВХ, забій правого колінного суглобу, підшкірна гематома лобно-тім`яної ділянки, гематома правої повіки, осаднені рани голови та кінцівок, симптоматична артеріальна гіпертензія 1,2 ступінь, ризик 2, СН 1, ФК 1, виражений астеноневротичний синдром. Об`єктивний стан на час виписки задовільний, відмічається покращення стану.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 23 листопада 2023 року, повний діагноз: тривожний розлад сумісно із тяжкими станами, курс лікування, в тому числі і препаратом «Симбія», продовжено до січня 2024 року.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 від 19 березня 2024 року, повний діагноз: тривожний розлад сумісно із тяжкими станами, звернулася із скаргами до лікаря 19 червня 2023 року, курс медикаментозного лікування завершено 28 лютого 2024 року.

Також в матеріалах справи містяться копії аркушів медичної картки ОСОБА_1 (оригінал медичної картки оглянуто у судовому засіданні), листок лікарських призначень.

На підтвердження витрат понесених на лікування позивач надала суду оригінали та копії квитанцій до прибуткового касового ордера та фіскальних чеків на загальну суму 16 725,37 грн.

Частиною першою ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно під час ДТП отримала тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичного експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Позивачем надано належні підтвердження витрат на лікування внаслідок ДТП на суму 15 317,73 грн (квитанції до прибуткового касового ордера, фіскальні чеки, листок лікарських призначень, копії медичної документації, що підтверджують факт її лікування). У чекові №4447 на суму 88,00 грн не зазначено, що саме було придбано 12 квітня 2023 року о 13:01:16 в Аптеці 1, а медичні препарати на суму 1 319,64 грн, придбані згідно фіскальних чеків № 40 та № 12470037, були придбані позивачем 11 травня 2022 року, тобто до ДТП.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 15 317,73 грн.

Стосовно позовних вимог про відшкодування 30 000,00 моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, погіршення здібностей потерпілого, їх тривалості або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи, матеріальної оцінки життя та здоров`я людини, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням особи, тому будь-який її розмір може мати суто умовний характер, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер тілесних ушкоджень, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в сумі 3 000,00 грн.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 317,73 грн матеріальної шкоди, 3 000,00 грн моральної шкоди, 474,83 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 23 травня 2024 року.

Суддя Г.В. Бренчук