Справа № 242/1232/17
Провадження № 4-с/242/7/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2024 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у судовому засіданні скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересована особа: старший державний виконавець Лиманського відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Євген Іванович,-

в с т а н о в и в:

03.05.2024 року представник скаржника звернувся до суду із зазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька по справі №1-527/07 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» суми боргу в розмірі 15 114 грн. 39 коп. Виконавчий документ неодноразово пред`являвся до примусового виконання. Постановою від 18.03.2021 року державним виконавцем Лиманського міського ВДВ служби Cхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 64868197 щодо примусового виконання рішення суду. В рамках здійснення моніторингу виконавчих проваджень, відкритих за заявами Банку, 01.05.2024 року представником скаржника у АСВП виявлено постанову державного виконавця від 24.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 64868197 на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із смертю боржника. Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження у АСВП, стягувач приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачуваних Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, а відтак винесена без належних правових підстав, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», не з метою забезпечення належного виконання рішення суду та в порушення забезпечення виконання права Банку як стягувача. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо встановлення державним виконавцем кола спадкоємців померлого боржника на виконання вимог Закону № 1404-VIII, що є порушенням прав стягувача. Окрім цього, матеріали виконавчого провадження, які містяться в АСВП взагалі не містять будь-яких доказів, на підставі яких державний виконавець прийшов до висновку про смерть боржника.

У зв`язку з чим, просять суд скасувати постанову старшого державного виконавця Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Cхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Євгена Івановича від 24.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 64868197; зобов`язати відповідальних осіб Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Cхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 64868197.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність.

Заінтересована особа старший державний виконавець Лиманського відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Євген Іванович в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

До суду від представника Лиманського відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу, в якій зазначено, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 64868197, відкрите на підставі виконавчого листа № 1-572/07 від 03.12.2007, виданого Ворошиловським районним судом міста Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованість у розмірі 15114,39 грн. 18.03.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Одночасно, з винесенням постанови про відкриття, надіслані запити до обліково-реєстраційних установ, щодо встановлення майнового стану боржника, відкритих банківських рахунків, про зареєстровані за боржником транспортні засоби та до Податкової служби України про наявні рахунки та джерела отримання доходів. Згідно відповіді Податкової служби України та Пенсійного фонду України, боржник на пенсійному обліку не перебуває, інформація щодо працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами відсутня. Згідно відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що боржник не має зареєстрованих транспортних засобів. 18.08.2021 року державним виконавцем було внесено постанову про арешт майна боржника для забезпечено реального виконання рішення. Згідно відповіді з банківських установ встановлено, що боржник має відкриті рахунки в установі АТ КБ «Приватбанк». 23.04.2024 року постановою державного виконавця накладено арешт на всі рахунки боржника. Крім того, 24.04.2024 року згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, стало відомо, що боржник ОСОБА_1 помер, актовий запис № 1139 від 02.05.2023 року. Керуючись вимогами п. 3 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2024 року. У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду. Обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише в межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї немає обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Виходячи з отриманої вище інформації, згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України, суд має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки жодного рухомого та нерухомого майна, яке перебувало у праві власності боржника не виявлено, скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, вважаємо такими, що не підлягають задоволенню. Просять суд постанову про закінчення виконавчого провадження №64868196 від 24.04.2024 року залишити без змін, та розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ст.450 ч.2 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали даної заяви, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частини 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно постанови ВП № 64868197 від 18.03.2021 року, держаним виконавцем Лиманського міського ВДВ служби Cхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Роменською В.М. відкрито виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа 2-572/07 виданий 03.12.2007 Ворошиловським районним судом міста Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» борг в сумі 15114,39 грн.

Згідно відповіді на запит від 03.08.2021 року Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що відсутні зареєстровані транспортні засоби за боржником ОСОБА_2 .

Згідно постанови ВП № 64868197 від 23.04.2024 року, старшим держаним виконавцем Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Є.І., при примусовому виконанні виконавчого листа 2-572/07 виданий 03.12.2007 Ворошиловським районним судом міста Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» борг в сумі 15114,39 грн., накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ях): НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК; НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ях), що має(ють) спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 24.04.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 1139 від 02.05.2023 року.

Згідно постанови ВП № 64868197 від 24.04.2024 року старшим державним виконавцем Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Є.І., закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-572/07 виданий 03.12.2007 Ворошиловським районним судом міста Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» борг в сумі 15114,39 грн., на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник помер, актовий запис про смерть № 1139 від 02.05.2023 р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 379514995 від 21.05.2024 року, Лиманським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 17.08.2016 р., на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 51972507 виданої 17.08.2016 р. Краснолиманським міським відділом ДВС, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду.

У зазначеній справі правовідносини передбачають правонаступництво, тому рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження № 64868197 передчасне.

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Законом України «Про нотаріат» передбачено можливість видачі нотаріусами документів на обґрунтовану письмову вимогу приватного виконавця за виконавчим провадженням; надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» інформації органу державної виконавчої служби не є порушенням нотаріальної таємниці.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Крім того, ч. 2 ст. 442 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

З урахуванням наведених вище законодавчих приписів, у разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (пункт 3 частини першої статті 49 Закону «Про виконавче провадження»). При цьому пунктом 1 частини першої статті 37 Закону N 606-XIV було передбачено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. (Постанова ВП ВС від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20) Спірні правовідносини у справі допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок повернення боргу, стягнення якого здійснено банком в судовому порядку за життя спадкодавця. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати. Відтак процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

Отже, державний виконавець після отримання відомостей щодо смерті боржника у виконавчому провадженні зобов`язаний вчинити дії з метою з`ясування наявності правонаступників та подальшого звернення до суду з заявою про вирішення питання щодо заміни боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцями.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, тому постанова про закриття виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчого провадження № 64868197 слід здійснити заходи щодо встановлення наявності чи відсутності спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_1 і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення щодо звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або закінчення виконавчого провадження в разі відсутності спадкоємців.

Відповідно до ч. 1ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі вищевикладеного суд приходить висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 64868197.

Щодо вимог в частині зобов`язати винести постанову про відновлення виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі№ 752/26606/18(провадження № 61-21640сво19).

Враховуючи, що питання щодо відновлення виконавчого провадження є дискреційними повноваженнями державного виконавця, тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.447, 451, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний», на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересована особа: старший державний виконавець Лиманського відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Євген Іванович- задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Лиманського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Cхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко Євгена Івановича від 24.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 64868197.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя