Провадження №: 2/336/2156/2024
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та встановлення порядку та способу участі у спілкуванні з онуками,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлення порядку та способу участі у спілкуванні з онуками.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 177 ЦПК України.

Зокрема, судом зазначено про необхідність позивачеві для усунення недоліків сплатити судовий збір в сумі 2422,40 гривень та надати платіжний документ на підтвердження оплати судового збору.

28.05.2024 року представник позивача адвокат Коломоєць І.В. направила до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій вказує про те, що квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №17 від 13.01.2024 року на суму 1211,20 гривень та квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №1 від 27.01.2024 року на суму 1211,20 гривень були доказами сплати судового збору в цивільній справі №336/458/24, в якій позов повернуто та в межах даної цивільної справи постановлена ухвала про повернення судового збору за квитанцією від 13.01.2024 року.

За таких обставин суд помилково вважає, що квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №1 від 27.01.2024 року на суму 1211,20 гривень вже була використана при зверненні з позовом, оскільки судовий збір було повернуто за квитанцією від 13.01.2024 року у справі №336/458/24.

Тому вважала, що позивачеві необхідно доплатити судовий збір в сумі 1211,20 гривень з урахуванням коефіцієнту 0,8 на підставі ст. 4 п. 3 Закону України «Про судовий збір», тобто 968,96 гривень.

На підставі чого долучила до заяви квитанцію №4928-0916-5593-2800 від 28.05.2024 року на суму 968,96 гривень.

Водночас, суд не може погодитись з доводами представника позивача щодо надання нею належних доказів сплати судового збору, оскільки квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №1 від 27.01.2024 року на суму 1211,20 гривень вже була подана позивачем разом із позовною заявою по цивільній справі №336/458/24, отже була використана саме в межах цієї справи та питання про повернення судового збору за даним платіжним документом в установленому порядку не вирішувалося.

По кожній цивільній справі поданий позивачем платіжний документ на підтвердження сплати судового збору приєднується саме до цієї справи, тож він не може бути повторно приєданий до іншої.

Окрім цього, в квитанції №4928-0916-5593-2800 від 28.05.2024 року платником зазначено «Вакутін в осАдв Коломоєць» та призначення платежу вказане наступним чином: «046;Судовий збір, за позовом Вакутін в ос.Адв. Коломоєць, Шевченківський районний суд м. Запоріжжя».

Як вказує ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Позивачем у даній справі є ОСОБА_1 , натомість судовий збір сплачено адвокатом Коломоєць І.В., яка не є стороною у справі.

За таких обставин надана квитанція не може вважатися доказом сплати судового збору в установленому порядку.

Зважаючи на викладене, оскільки на виконання ухвали суду від 27.05.2024 року позивачем не були надані докази сплати судового збору, позовна заява підлягає поверненню у зв`язку з не усуненнями недоліків у строк, встановлений судом.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вказують ч. ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У встановлений судом строк позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду не усунуті через несплату судового збору та ненадання доказів сплати судового збору, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та встановлення порядку та способу участі у спілкуванні з онуками вважати неподаною та повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.І. Дацюк