Справа № 367/4865/20
Провадження №2/367/635/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Сагайдачної І.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду звернулисяОСОБА_3 , ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом, позовну заяву мотивують тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 та після його смерті приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатьком Олександром Володимировичем 02 липня 2019 року була заведена спадкова справа за № 45/2019. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 за законом є донька померлого - ОСОБА_1 , мати померлого - ОСОБА_4 та дружина померлого ОСОБА_2 . ОСОБА_5 перебував в офіційному шлюбі з ОСОБА_2 з 26.04.2012 року. Відповідачу на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (загальна площа 56,2 кв. м.), яку остання набула у власність у період шлюбу зі спадкодавцем - ОСОБА_5 , а саме 04.12.2015 року та нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 (площею 1,6 кв. м.), право власності на яке було зареєстроване 23.01.2017 року. Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 позивачі прийняли спадщину, оскільки на підставі ст. 1269 ЦК України подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2020 року та від 12.06.2020 року. Родинний зв`язок позивачів з померлим спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Просить суд визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становила 1/2. Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на 1/6 частину вказаної вище квартири за ОСОБА_1 . Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на 1/6 частини вказаної вище квартири за ОСОБА_4 . Визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 становила 1/2. Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на 1/6 частину вищевказаного приміщення за ОСОБА_1 . Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 частини приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на 1/6 частини вищевказаного приміщення за ОСОБА_4 . Стягнути з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом в частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишено без розгляду. Роз`яснено позивачу ОСОБА_4 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Через канцелярію суду представник позивача адвокат Соляник Д.П. подав клопотання згідно якого заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує повністю та просить визначити, що частка померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 становить 1/2 та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП (ІПН): НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 та 1/6 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_4 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, її представник адвокат Соляник Д.П. подав заяву про слухання справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення по справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, місце смерті м. Буча, Київська обл.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_5 , що вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 .

Зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому 26.04.2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї шлюбі з ОСОБА_2 .

Зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 28 квітня 2020 року та від 12 червня 2020 року спадкоємцями зазначеного у цих свідоцтвах майні (грошові вклади) ОСОБА_5 , 1975 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/3 частки.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.03.2020 № 202661727 квартира АДРЕСА_3 з 04.12.2015 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серія та номер: НОМЕР_5 , видне 27.01.2016 року.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.03.2020 № 202648867 нежитлове приміщення АДРЕСА_4 з 23.01.2017 року належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності договір про спільну діяльність у будівництві житлового масиву «Квартал «НОВАТОР» від 16.02.2012 року.

З відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробагатька О.В. від 18.02.2020 № 107/02-14 вбачається, що ним 14 лютого 2020 року було видане свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частку квартири за номером АДРЕСА_5 ; на 1/2 частку нежитлового приміщення за номером АДРЕСА_6 ; на 1/2 частку квартири за номером АДРЕСА_7 , після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я другого з подружжя - ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який має бажання прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 ОСОБА_7 прийняла спадщину, оскільки на підставі ст. 1269 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини, та частково її оформила, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2020 року та від 12.06.2020 року.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, оскільки, квартира АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , що належить відповідачу були набуті нею за час шлюбу зі спадкодавцем, тому таке нерухоме майно не відноситься до майна, що відповідно до законодавства України є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, тобто зазначене вище майно було їх спільною сумісною власністю та після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначеного вище майна. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка як донька померлого, ОСОБА_4 як мати померлого та відповідач як дружина померлого. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 , спадкоємець першої черги за законом, у передбаченому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/6 частину квартира АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 4311,90 грн. судового збору

На підставі викладеного та керуючись ст. 384, 1216-1218, 1258, 1268, 1270 ЦК України, ст. 4,10, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити, що частка, померлого ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , на квартиру АДРЕСА_3 та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , - становила 1/2.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/6 частину вказаної вище квартири за ОСОБА_1 .

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого ОСОБА_5 , частка якого становила 1/2 приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на 1/6 частину вищевказаного приміщення за ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 4311,90 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза