КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 365/259/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/221/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Хижного Р.В.,-

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 5-6 ударів рукояткою сокири по голові, тулубу та кінцівках, заподіявши тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 зазначав, що отримані тілесні ушкодження спричинили короткочасний розлад здоров`я, фізичний біль та душевні страждання.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що протиправність дій ОСОБА_2 не встановлена, у кримінальних провадженнях тривають досудові розслідування, відтак звернення до суду із вказаним позовом є передчасним.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 27 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 5-6 ударів рукояткою сокири по голові, тулубу та кінцівках, заподіявши тілесні ушкодження.

28 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1

28 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку судового медичного експерта № 21 від 28 квітня 2020 року у ОСОБА_1 виявлені синці навколо лівого ока, правої кисті, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та рана у ділянці лівої брови, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження характерні для дії тупого твердого предмета видовженої форми, яким могла бути рукоятка сокири та утворилися не менше як від шести ударів і за давністю їх спричинення відповідають даті - 27 березня 2020 року.

Згідно із висновком судового медичного експерта № 21 від 27 вересня 2021 року, при судово-медичній експертизі по медичні документації консультативного заключення рентгенолога «КО СМЕ» у ОСОБА_2 виявлені: закрита травма лівого колінного суглоба у вигляді розриву медіального меніска. Контузія відростків стегнової та великогомілкової кісток. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету, по строку можуть відповідати 27березня 2020 року, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для загоєння пошкоджень у ділянці лівого колінного суглобу та відновлення його функції необхідний термін більше 21 доби.

Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав, що завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок спричинення йому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями ч.3 ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 213/2186/16-ц (провадження № 61-2517св19), зроблено висновок, що «при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди».

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, колегією суддів встановлено, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК Україниза фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , 28 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000106 стосовно ОСОБА_2 . На момент розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції вина ОСОБА_2 не встановлена, досудове розслідування триває.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди є передчасним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не оспорював факт існування конфліктної ситуації між сторонами, яка переросла в бійку, колегія суддів оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за № 0000106 не доведена та не встановлена.

Крім того, у постанові Верховного Суду за № 607/11755/20 від 03 серпня 2022 року зроблено висновок про те, що: «при вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення компенсації моральної шкоди суди не врахували, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини».

Інші доводи апеляційних скарг також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 жовтня 2022 рокуухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко