Справа № 930/2146/23
Провадження №2/930/71/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,

представника позивача адвоката Головенка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Головенка Євгена Васильовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, в якому просив, виділити йому, у приватну власність та визнати право власності на житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 3/50 частини будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 13.10.2022 року.

Крім того, на праві приватної власності позивачу належить земельна ділянка, 0,0183 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 (тобто під належною йому частиною вказаного вище будинку) в м. Немирів Вінницького району (колишній Немирівський) Вінницької області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №606199 від 14 квітня 2010 року.

Також співвласниками вказаного вище будинку є відповідачі.

На даний час позивач бажає скористатися своїм правом на виділ у натурі частки свого майна, проте добровільно між ним та відповідачами не досягнуто згоди щодо виділу часток будинку в натурі.

Відтак, у зв`язку з викладеними вище обставинами, а саме неможливістю добровільно виділити частку в натурі шляхом звернення до нотаріуса позивач вимушений звертатися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовну провадження.

Ухвалою від 04.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Головенко Є.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду від неї не надходило.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до позовної заяви, позивач просить виділити йому у приватну власність та визнати право власності на житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Дослідивши докази надані позивачем, та на які позивач посилається в позовній заяві, судом встановлено, що відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 13.10.2022 у справі № 930/1100/22, яке набрала законної сили 14 листопада 2022 року, за ОСОБА_1 , визнано право власності на реконструйовану 3/50 частини житлового будинку літ. «А», загальною площею 447,8 кв.м., житловою площею 206,3 кв.м., літ. «А1» - житлова прибудова, літ. «А2» - прибудова, літ. «А3» - житлова прибудова, літ. «А/3 над» - надбудова, літ. «а1» - веранда, літ. «а4» - погріб, літ. «а5» - тамбур, літ. «а6» - веранда, літ. «а8» - прибудова, літ. «а9» - прибудова, з господарськими будівлями та спорудами літ. «Б» - сарай, літ. «б» - сарай прибудова, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ «Ж/під» - погріб, літ. «З» - сарай, літ. «У» - туалет, літ «У1» - туалет, літ. «1-2» огорожа, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Отже, відповідно до вказаного рішення за позивачем вже визнано право власності в тому числі на житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., по АДРЕСА_1 , на які позивач просить визнати право власності, у вказаному позові.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, з огляду на те, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області у справі № 930/1100/22, вже вирішення питання про визнання за позивачем права власності на житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

Щодо вимоги позивача про виділ йому у приватну власність житлової прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2, а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Статтею 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, стаття 364 ЦК визначає, що кожен зі співвласників має право на виділ його частки в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Так, позивач просить виділити йому у власність частку майна, яка як стверджує позивач, знаходиться у спільній частковій власності з відповідачами, як доказ наявності права спільної часткової власності на майно між ним та відповідачами, позивач надає копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, так дослідивши вказаний доказ, судом встановлено, що відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачу на праві спільної часткової власності належить 3/50 частки вбудованого приміщення магазину, загальною площею 80 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Так відповідно до ч. 1, 4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію, щодо предмет доказування, суд не бере вказаний доказ до уваги, адже він не стосуються предмета доказування.

Відповідно до дослідженого, в судовому засіданні рішення суду у справі № 930/1100/22 встановлено, що за ОСОБА_1 , визнано право власності на реконструйовану 3/50 частини житлового будинку літ. «А», загальною площею 447,8 кв.м., житловою площею 206,3 кв.м., літ. «А1» - житлова прибудова, літ. «А2» - прибудова, літ. «А3» - житлова прибудова, літ. «А/3 над» - надбудова, літ. «а1» - веранда, літ. «а4» - погріб, літ. «а5» - тамбур, літ. «а6» - веранда, літ. «а8» - прибудова, літ. «а9» - прибудова, з господарськими будівлями та спорудами літ. «Б» - сарай, літ. «б» - сарай прибудова, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ «Ж/під» - погріб, літ. «З» - сарай, літ. «У» - туалет, літ «У1» - туалет, літ. «1-2» огорожа, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Однак, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить виділити йому у приватну власність, житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., по АДРЕСА_1 , а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З досліджених доказів слідує, що позивач просить виділити йому у приватну власність, саме частку з майна, яка перебуває у його власності відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області у справ № 930/1100/22.

З аналізу ст. 358, 364 ЦК України, слідує, що суд може виділити майно, яке знаходиться у спільній частковій власності, а не виділити частку з майна, яке перебуває у власності особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на житлову прибудову літ. «A3» з надбудовою літ. «АЗ/над», загальною площею 78,8 м2, житловою площею 62,1 м2., який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2024 року.

Суддя Т. Є. Войницька