Справа № 570/67/17
Номер провадження 2-п/570/8/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

учасники справи:

позивач не з`явився

представник позивача не з`явилась

відповідач не з`явилась

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - не з`явилась розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2022 року у справі № 570/67/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2022 року, ухваленому у справі № 570/67/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю.

14.05.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що її як відповідача по даній справі не було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, була змушена виїхати з двома дітьми закордон 26.02.2024 року. Перебуваючи закордоном була позбавлена можливості отримувати своєчасно інформацію через умови проживання. Вказує, що послуги адвоката, після початку війни, були для неї недоступними через скрутний матеріальний стан. На момент розгляду справи судом була закордоном, прибула в Україну для постійного місця проживання 22.04.2024 року. Відповідач зазначає, що судом не зазначено, що не відшкодованою залишилася сума 15684,80 грн, як різниця між визначеною експертним висновком сумую та сумую виплаченого страховою компанією матеріальних збитків, проте не враховано, що в період до винесення рішення суду відбувалися розрахунки напряму з потерпілим, тому сума визначеної майнової шкоди не відповідає дійсності. Щодо моральної шкоди, стверджує про несправедливу та непоґрунтовану суму відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 100000 грн. Тому вважає, що судом не було встановлено всіх істотних обставин для правильного вирішення справи, що призвело до порушення її прав та інтересів. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2024 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 11.05.2024 року по цивільній справі № 570/67/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 29 травня 2024 року о 12 год. 30 хв. у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області.

Відповідач ОСОБА_1 до початку судового засідання письмову заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі.

Представник позивача до початку судового засідання подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Одночасно, подала суду письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення та вказує, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 в судове засідання 11.05.2022 року не з`явилася, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином, шляхом публікування оголошення про виклик на сайті Рівненського районного суду Рівненської області. Вказує, що інтереси відповідача представляв адвокат Поліщук Д.В. (договір про надання правничої допомоги від 12.09.2017 року), таким чином відповідач була обізнана про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи відповідно до ст. 13, ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Ні від відповідача, ні від її представника не надходили клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи у їхній відсутності, а тому суд визнав неявку відповідачки до суду неповажною. Таким чином, твердження відповідача про те, що вона не була повідомлена про розгляд справи належним чином, не відповідає дійсності. Також судом неодноразово надсилалися судові повістки відповідачу за місцем реєстрації, що стверджується поштовим корінцем з відміткою про отримання. Окрім того, відповідачу було відомо про наявність у провадженні суду вказаної справи та суть спору. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, зазначає, що відповідачем не надані докази та не зазначені обставини, які на її думку при належній оцінці в сукупності з іншими доказами, які є у справі, вказують на те, що при повторному розгляді справи, рішення суду буде іншим. У зв`язку із цим, вважає, заяву про скасування заочного рішення та доводи відповідача необґрунтованими та безпідставними, просить залишити заяву без задоволення.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви, а тому суд вважає, на підставі ст. 287 ЦПК України, розглядати заяву про перегляд заочного рішення у її відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про перегляд заочного рішення, доводи та заперечення у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загальному чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування підстав для перегляду заочного рішення відповідач зазнає, що її не було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи. Також вказує, що судом не зазначено, що не відшкодованою залишилася сума 15684,80 грн, як різниця між визначеною експертним висновком сумую та сумую виплаченого страховою компанією матеріальних збитків, проте не враховано, що в період до винесення рішення суду відбувалися розрахунки напряму з потерпілим, тому сума визначеної майнової шкоди не відповідає дійсності. Щодо моральної шкоди, стверджує про несправедливу та непоґрунтовану суму відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Суд критично оцінює твердження відповідача щодо необізнаності про розгляд справи, оскільки матеріалами справи підтверджується, що її інтереси в межах розгляду даної справи представляв адвокат Поліщук Д.В.. Наведене також підтверджується ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2018 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи, за клопотанням адвоката Поліщука Д.В..

Також, суд приходить до переконання про необґрунтованість позиції відповідача про те, що судом при винесенні оскаржуваного заочного рішення суду не було належним чином та в повному обсязі встановлено та досліджено обставини, які є необхідними для об`єктивного вирішення спору.

Слід зазначити, що відповідач при цьому не вказує на докази, які мають значення для справи та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Розглядаючи заяву про перегляд заочного рішення, суд виходить з того, що відповідачем не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про наявність підстав для скасування ухваленого заочного рішення.

Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині 1 ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не довела наявність істотних обставин, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позову та не надала належні та допустимі докази, тож у суду відсутні законні підстави для скасування заочного рішення, а тому суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2022 року - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 259-260, 284, 287, 288, 353 ЦПК України

постановив:

Залишити заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2022 року у справі № 570/67/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гладишева Х.В.