Справа № 490/3890/24
н/п 2/490/2261/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 10 000,00 грн на кожну дитину.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою судді від 14.05.2024 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

21.05.2024 року на адресу суду від позивачки, на виконання вимог ухвали від 14.05.2024 року надійшла заява про усунення недоліків.

За положеннями ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка заявила дві вимоги: про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ці вимоги не є основною та похідною одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від вирішення питання про стягнення аліментів на дітей.

Крім того, діючими нормами процесуального права, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та, в зв`язку з цим, зупинення провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів, що шкодить інтересам дітей.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

Враховуючи, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, які не є нерозривно пов`язаними між собою, від вирішення однієї з них не залежить вирішення іншої, вони не є однорідними, крім того, сумісний розгляд таких позовних вимог ускладнить вирішення справи та спричинить до затягування строків її розгляду, суддя вважає за можливе роз`єднати позовні вимоги у різні провадження з підстав передбачених ч. 6 ст. 188 ЦПК України.

Зазначені дії суду є необхідними для забезпечення сторін можливістю реалізації їх процесуальних прав, буде сприяти розгляду справи та сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

З таких підстав, суд вважає за необхідне роз`єднати позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки це сприятиме всебічному розгляду та вирішенню справи у повній відповідності з чинним законодавством.

З даної справи слід виділити позовні вимоги про стягнення аліментів, залишивши позовні вимоги про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 188, 260, 261, 274 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Роз`єднати позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовну заяву в цій частині передати до канцелярії суду для виконання вимог ч. 6 ст. 188 ЦПК України.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова