Справа № 308/8595/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/6427/24 від 17 квітня 2024 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ, згідно якого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4 794,51 грн., та суму сплаченого судового збору в розмір 302,80 грн..

09.05.2024 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком подав до суду заяву про скасування судового наказу №308/6427/24 від 17 квітня 2024 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом.

В обґрунтування заяви вказує, що 26.04.2024 року в телефонному режимі дізнався від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», що щодо нього подано до суду заяву на видачу судового наказу на стягнення заборгованості. Зазначає, що не погоджується із сумою заборгованості та вважає її неправомірною.

Просить, поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, скасувати судовий наказ №308/6427/24 від 17 квітня 2024 року, виданий Ужгородським місткрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 4 794,51 грн., та суму сплаченого судового збору в розмір 302,80 грн. та стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на його користь суму судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, 17 квітня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4 794,51 грн., та суму сплаченого судового збору в розмір 302,80 грн..

Згідно з ч. 1ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана ОСОБА_1 заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, строк подання заяви про скасування судового наказу не пропущено, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження про вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового наказу, а відтак відсутні підстави для поновлення пропущеного строку на подання даної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені боржником ОСОБА_1 доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки боржник ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ст. ст.170,171,258,259,260,263 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з заявою про скасування судового наказу відмовити.

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу №308/6427/24 від 17 квітня 2024 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом задовольнити.

Скасувати судовий наказ, у справі №308/6427/24, виданий 17 квітня 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4 794,51 грн., та суму сплаченого судового збору в розмір 302,80 грн..

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко