Справа № 953/1155/21
УХВАЛА

"21" травня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судових засідань Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова електронним шляхом надійшла скарга ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Струць Т.І., на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій боржник просить: визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 01.09.2023; зобов`язати Київський відділ ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 , з урахуванням фактично сплачених грошових коштів в якості аліментів: 03.03.2021 на суму 2000 грн.; 09.03.2021 на суму 1500 грн.; 08.04.2021 на суму 1500 грн.; 20.04.2021 на суму 1500 грн.; 11.05.2021 на суму 2000 грн.; 02.06.2021 на суму 1000 грн., 07.06.2021 на суму 1000 грн., 15.06.2021 на суму 2000 грн., 16.07.2019 р. на суму 2000 грн.; 31.01.2022 на суму 3000 грн., 30.06.2022 на суму 1508 грн., 02.07.2022 на суму 503 грн.; 09.07.2022 на суму 503 грн.; 05.08.2023 на суму 2010 грн.; 23.09.2022 на суму 2513 грн.; 17.10.2022 на суму 2010 грн.; 30.11.2022 на суму 2211 грн.; 29.12.2022 на суму 3015 грн.; 30.01.2023 на суму 3015 грн.; 28.02.2023 на суму 3015 грн.; 31.03.2023 на суму 3015 грн.; 18.04.2023 на суму 4020 грн.; 30.05.2023 на суму 3015 грн.; 05.08.2023 на суму 4000 грн.

Скарга мотивована тим, що в Київському відділі ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в провадженні державного виконавця перебуває виконавче провадження № 68250207 з примусового виконання виконавчого листа № 953/1155/21 від 29.07.2021, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 2189 грн., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом 2021-2023 років ОСОБА_1 періодично перерахував аліменти на утримання ОСОБА_2 загальною сумою 51853 грн. Квитанції без зазначення призначення платежу, оскільки кошти перераховувались в більшості випадків через мобільні додатки «Приват24», з карткового рахунку ОСОБА_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 . А під час переведення коштів із карткового рахунку у вказаному додатку не передбачено технічної можливості вказувати призначення платежу. Але оскільки інших грошових зобов`язань між сторонами немає, вказані регулярні платежі є нічим іншим, окрім як аліментами. 05.10.2023 отримано відповідь на адвокатський запит з розрахунком по заборгованості від 01.09.2023 загальною сумою 89749,00 грн., який проведений неправомірно. Зазначений розрахунок заборгованості державний виконавець провів без урахування наявних сплачених боржником аліментів загальною сумою 51853 грн. згідно чеків/ квитанцій АТ КБ «Приватбанк», а саме: 03.03.2021 на суму 2000 грн.; 09.03.2021 на суму 1500 грн.; 08.04.2021 р. на суму 1500 грн.; 20.04.2021 на суму 1500 грн.; 11.05.2021 на суму 2000 грн.; 02.06.2021 на суму 1000 грн., 07.06.2021 на суму 1000 грн., 15.06.2021 на суму 2000 грн., 16.07.2019 на суму 2000 грн.; 31.01.2022 на суму 3000 грн., 30.06.2022 на суму 1508 грн., 02.07.2022 на суму 503 грн.; 09.07.2022 на суму 503 грн.; 05.08.2023 на суму 2010 грн.; 23.09.2022 на суму 2513 грн.; 17.10.2022 на суму 2010 грн.; 30.11.2022 на суму 2211 грн.; 29.12.2022 на суму 3015 грн.; 30.01.2023 на суму 3015 грн.; 28.02.2023 на суму 3015 грн.; 31.03.2023 на суму 3015 грн.; 18.04.2023 на суму 4020 грн.; 30.05.2023 на суму 3015 грн.; 05.08.2023 на суму 4000 грн. Крім того, державна виконавцем невірно враховано в розрахунок заборгованості період з травня 2020 до грудня 2020, оскільки позовна заява про стягнення аліментів була подана 26.01.2021, що встановлено в рішенні Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2021 у справі № 953/1155/21. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, державним виконавцем невірно зроблено розрахунок по аліментах, включивши в період стягнення аліментів зайві місяці. Таким чином, дії державного виконавця є протиправними, а заборгованість зі сплати аліментів ним визначена неправильно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 16.10.2023 скарга передана для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2023 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Витребувано з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №68250207 про примусове виконання виконавчого листа №953/1155/21 від 29.07.2021, що видав Київський районний суд м.Харкова.

30.10.2023 електронним шляхом до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №68250207 про примусове виконання виконавчого листа №953/1155/21 від 29.07.2021, що видав Київський районний суд м.Харкова.

За клопотанням сторони боржника скарга неодноразово відкладалася.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником боржника ОСОБА_4 електронним шляхом подано до суду заяву з проханням розглядати скаргу без участі сторони боржника.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та скарги, дійшов до таких висновків.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 09.06.2021 у справі № 653/1155/21 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання в розмірі 2 189,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій суми підлягає індексації відповідно до закону. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 в межах суми за один місяць у розмірі 2189,00 грн., підлягає негайному виконанню. З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що аліменти підлягають стягненню з 26.01.2021, тобто з дня звернення до суду із позовом.

Постановою державного виконавця Київського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Поляковою О.Ю., відкрито виконавче провадження №68250207 з примусового виконання виконавчого листа №953/1155/25 від 29.07.2021, виданого Київським районним судом м.Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 2189,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до даних, які містяться у розрахунку заборгованості по аліментам №99957 від 01.09.2023, складеного старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колісник Д.О. в межах виконавчого провадження ВП №68250207, за період з 05.05.2020 по 05.08.2023 борг ОСОБА_1 по аліментам становить 89749,00 гривень. Даних щодо погашення боржником розміру аліментів у вказаний період, розрахунок не містить. Розмір заборгованості по аліментам нараховувався державним виконавцем згідно з статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

З наданих боржником копій платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 перераховував на ім`я ОСОБА_2 грошові кошти: 03.03.2021 на суму 2000 грн.- без призначення платежу; 09.03.2021 на суму 1500 грн.- без призначення платежу; 08.04.2021 на суму 1500 грн.- призначення платежу «аліменти»; 20.04.2021 на суму 1500 грн.- призначення платежу «аліменти»; 11.05.2021 на суму 2000 грн.- призначення платежу «аліменти»; 02.06.2021 на суму 1000 грн.- призначення платежу «аліменти»; 07.06.2021 на суму 1000 грн.- призначення платежу «аліменти»; 15.06.2021 на суму 2000 грн.- призначення платежу «аліменти»; 16.07.2019 р. на суму 2000 грн. призначення платежу «аліменти»; 31.01.2022 на суму 3000 грн.- призначення платежу «аліменти»; 30.06.2022 на суму 1508 грн.- призначення платежу « переказ власних кошті»; 02.07.2022 на суму 503 грн.- призначення платежу « переказ власних кошті»; 09.07.2022 на суму 503 грн.- призначення платежу «переказ власних кошті»; 05.08.2023 на суму 2010 грн. - призначення платежу «переказ власних кошті»; 23.09.2022 на суму 2513 грн.- призначення платежу « переказ власних кошті»; 17.10.2022 на суму 2010 грн.- призначення платежу « переказ власних кошті»; 30.11.2022 на суму 2211 грн.- призначення платежу «переказ власних кошті»; 29.12.2022 на суму 3015 грн. - призначення платежу «переказ власних кошті»; 30.01.2023 на суму 3015 грн.- призначення платежу «переказ власних кошті»; 28.02.2023 на суму 3015 грн. - призначення платежу « переказ власних кошті»; 31.03.2023 на суму 3015 грн.- призначення платежу « переказ власних кошті»; 18.04.2023 на суму 4020 грн.- призначення платежу «переказ власних кошті»; 30.05.2023 на суму 3015 грн.- призначення платежу «переказ власних кошті»; 05.08.2023 на суму 4000 грн.- призначення платежу « аліменти».

08.10.2023 адвокат Струць Т.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про здійснення повторного розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 з урахуванням фактично сплачених грошових коштів в якості аліментів та врахувати правильний період початку стягнення аліментів.

Даних щодо розгляду вказаної заяви суду надано не було.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону № 1404-VIII спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України визначає порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається Законом.

Предмет скарги заявника на дії начальника ВДВС стосується правомірності проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Визначення як розміру належних до сплати сум аліментів, так, відповідно, і визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів є обов`язком виконавця. Відповідно, такі дії можуть бути предметом судового контролю за скаргою учасників виконавчого провадження відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону.

Оскільки заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця, адже не згідний з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може вирішуватись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачено розділом VII ЦПК України.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц (провадження № 14-192цс18).

Тобто, у вказаній категорії справ боржник може обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах.

Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007, провадження № 61-15422св20.

Питання правильності визначення державним виконавцем як суми аліментів, так і заборгованості зі сплати аліментів може вирішуватись в порядку судового контролю на виконання судових рішень за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження зобов`язаний дотримуватись Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України« Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як зазначається у частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом частини 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з пунктом 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

З матеріалів справи випливає та встановлено судом, що після звернення ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її утримання, останній добровільно та систематично в період з 03.03.2021 по 05.08.2023 перераховував стягувачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірах, що переважно узгоджуються з розрахунком суми щомісячних стягнень за його аліментними зобов`язаннями.

Стягувач ОСОБА_2 не спростувала факт отримання нею грошових коштів від ОСОБА_1 в період з 03.03.2021 по 05.08.2023 включно.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази про інші фінансові чи боргові взаємовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , то суд доходить висновку, що боржник здійснював переказ стягувачу у період з 03.03.2021 по 05.08.2023 включно грошові кошти, в рахунок сплати аліментів на утримання дружини в період з 26.01.2021 по 05.08.2023, які були присуджені рішенням Київського районного суду від 09.06.2021 у справі № 953/1155/21.

Крім того, згідно даних спірного розрахунку вбачається, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 8250207 нараховувалася заборгованість з аліментів з 05.05.2020. Разом з цим, рішенням суду від 09.06.2021 присуджено стягнення аліментів з боржника на користь стягувача з 26.01.2021.

В межах розгляду даної справи встановлено, що 08.10.2023 боржник звернувся до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про здійснення повторного розрахунку заборгованості в межах виконавчого провадження № 8250207, з урахуванням фактично сплачених ним грошових коштів в якості аліментів та із врахуванням часу, з якого за рішенням суду присуджено стягнення аліментів.

Даних щодо надання боржником державному виконавцю документів щодо переказу стягувану в добровільному порядку грошових в рахунок сплати аліментів станом на 01.09.2023, дати складання спірного розрахунку, матеріали справи не містять. Зазначене позбавило можливість державного виконавця при здійснені 01.09.2023 розрахунку заборгованості з аліментів врахувати фактично сплачені суми боржником.

Разом з цим, матеріали справи не містять даних щодо здійснення державним виконавцем повторного розрахунку заборгованості з аліментів та/або розгляду заяви боржника від 08.10.2023.

З огляду на зазначене, а також те, що на час здійснення спірного розрахунку у державного виконавця не було даних щодо перерахування боржником на користь стягувача в добровільному порядку грошових коштів в рахунок сплати аліментів, суд доходить висновку, про неправильність спірного розрахунку в частині періоду нарахування заборгованості з аліментів, відповідно і дій державного виконавця.

Частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Враховуючи наведені вище положення закону, державний виконавець за власною ініціативою має право лише виправити допущені ним у процесуальних документах, прийнятих у виконавчому провадженні граматичні чи арифметичні помилки, проте він не уповноважений за власною ініціативою за умов помилкового складання певного процесуального документа, у даному випадку розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, з метою здійснення перерахунку такої заборгованості ухвалити новий процесуальний документ.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скасування начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований даний державний виконавець, спірного розрахунку заборгованості з аліментів від 01.09.2023, та зобов`язання державного виконавця провести перерахунок такої заборгованості, а тому підстав для здійснення державним виконавцем такого перерахунку не вбачалось.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірним дій державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості з аліментів, в частині періоду нарахування такої заборгованості та зобов`язання державного виконавця здійснити повторне проведення перерахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 з аліментів з урахуванням сплачених боржником сум, а також з урахуванням часу, з якого підлягають стягненню аліментів, присуджені рішенням Київського районного суду м.Харкова від 09.06.2021 у справі №953/1155/21, тобто з 26.01.2021.

Щодо вимог скарги про скасування розрахунку заборгованості з аліментів від 01.09.2023, то слід зазначити наступне.

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року № 6 зазначено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Аналогічні норми містяться і в статті 451 ЦПК України.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37-38 цього закону, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, скасування здійснених державним виконавцем розрахунків заборгованості з аліментів не належить до повноважень суду.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 1 квітня 2020 року у справі №732/1821/18.

За таких обставин, скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 81,120-127, 258, 259, 260,447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колісник Д.О. щодо здійснення розрахунку заборгованості з аліментів від 01.09.2023 в межах виконавчого провадження № 68250207 неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колісник Д.О., в межах виконавчого провадження № 68250207, здійснити повторне проведення розрахунку заборгованості з аліментів, з урахуванням сплачених боржником ОСОБА_1 сум в період з 03.03.2021 по 05.08.2023, а також із врахуванням часу, з якого підлягають стягненню аліменти, присуджені за рішенням Київського районного суду м.Харкова від 09.06.2021 у справі №953/1155/21, тобто з 26.01.2021.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - С.М. Лисиченко