Справа № 296/1289/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участю секретаря судового засідання Сейко Л.В., розглянувши в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської міської ради, зі змісту якого просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , тривалістю три місяці.

Позов обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні. Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Брох А.А. ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею за вищевказаною адресою на день смерті не були зареєстровані інші особи. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений нею у зв`язку із обставинами, що сталися у її житті та які не залежали від її волі. Після смерті матері внаслідок пережитого стресу у неї суттєво погіршився стан здоров`я. В період з 03.09.2021 року по 26.01.2022 року вона була змушена постійно проходити лікування в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, а саме: з 03.09.2021 року по 29.09.2021 року, з 05.10.2021 року по 27.10.2021 року, з 04.12.2021 року по 29.12.2021 року, з 10.01.2022 року по 26.01.2022 року. Також вказує, що вона не має юридичної освіти, а тому не була обізнана із змінами, що сталися в законодавстві щодо порядку прийняття спадщини, вважала, що спадщина прийнята нею фактично, так як вона має на руках документи на квартиру, яка належала її матері.

Ухвалою суду від 14.02.2024 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач згідно поданої заяви просила судове засідання розглядати у її відсутність.

Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не прибув. Згідно поданої заяви, яка надійшла на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позов визнав, просить його задовольнити, суд визнає заяву такою, що не суперечать закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає за можливе винести рішення з підготовчого засідання у відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи встановив обставини та визначив правовідносини, що склалися між сторонами..

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 19.03.1975 року, позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 14.05.2014 року ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14).

19.01.2024 постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Журавській О.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 7).

Згідно виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №280872 ОСОБА_1 проходила лікування в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, а саме в стаціонарі з 03.09.2021 року по 29.09.2021 року, з 05.10.2021 року по 27.10.2021 року, з 04.12.2021 року по 29.12.2021 року, з 10.01.2022 року по 26.01.2022 року (а.с. 8-11).

На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу надано спадкову справу №8/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно якої єдиним спадкоємцем є її дочка - ОСОБА_1 .

Отже існує спір, що регулюється нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач зазначає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскількисмерть батька це важка втрата і спочатку він займався поховання батька і пов`язаними з цим питаннями, а в подальшому якось за життєвими клопотами про спадкування зовсім не думав. Він сам за професією деревообробник і не дуже юридично обізнана людина, тому вважав, що якщо він єдиний син померлого, користується його майном, матеріально утримує це майно, то фактично є спадкоємцем після нього.

Звернувшись лише на початку лютого до нотаріуса, він з`ясував, що є певний строк для прийняття спадщини. Нотаріус надала йому довідку-роз`яснення про те, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і для визначення додаткового строку він повинен звернутися до суду.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Позивач, як спадкоємець, який не проживав зі спадкодавцем на момент смерті мав у строк 6 місяців звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, тобто до 12.01.2021 року включно.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Згідно виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №280872 ОСОБА_1 проходила лікування в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, а самепозивач перебував у стаціонарі, з 03.09.2021 року по 29.09.2021 року, з 05.10.2021 року по 27.10.2021 року з діагнозом COVID-19, що є тяжкою хворобою, з певними наслідками з 04.12.2021 року по 29.12.2021 року відповідач перебував у стаціонарі з діагнозом "двобічна вірусна ...", з 10.01.2022 року по 26.01.2022 року позивач також пербував у стаціонарі з діагнозом "Енцефалопатія..." що є тяжкими хворобами та потребує довготривалого відновлення.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, у цій конкретній справ позивачем доведено належними та допустимими доказами, що він пропустив строк на прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, отже позов підлягає до задоволення .

Враховуючи, що спір виник внаслідок дій позивача, які виразились у невчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись статтями 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя В. М. Шкиря