У х в а л а

20 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 495/1356/21

Провадження № 61-2428ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - скаржник), - інтереси якого представляє адвокат Шидерова Наталя Сергіївна (далі - адвокат),

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 (далі - боржник) про визнання протиправними дій і скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (далі - приватний виконавець) за участю скаржника як стягувача та

в с т а н о в и в:

1. У березні 2021 року боржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив:

(1) визнати протиправними дії приватного виконавця щодо винесення 18 лютого 2021 року постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 (далі - ВП № НОМЕР_1) за виконавчим листом № 2-479/11, який 25 листопада 2011 року видав Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у справі за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та боржника про стягнення кредитної заборгованості (далі - виконавчий лист № 2-479/11);

(2) визнати незаконною і скасувати зазначену постанову.

Скаргу обґрунтував тим, що приватний виконавець відкрив ВП № НОМЕР_1 поза межами трирічного строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-479/11 до виконання, чим порушив вимоги статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

2. 13 квітня 2021 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області постановив ухвалу, згідно з якою скаргу боржника задовольнив. Мотивував так: строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-479/11 сплив 30 червня 2020 року; звернення скаржника із заявами 24 червня 2019 року, 4 листопада 2019 року та 11 лютого 2020 року до державного і приватних виконавців не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання; постанову про відкриття ВП № НОМЕР_1, як і постанови про арешт коштів і майна боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, приватний виконавець прийняв, порушуючи вимоги статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

3. 16 листопада 2022 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року й ухвалив нове рішення про залишення без задоволення скарги боржника. Мотивував так: 25 листопада 2011 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області видав виконавчий лист № 2-479/11; терміном пред`явлення цього листа до виконання було 24 жовтня 2012 року; виконавчий лист № 2-479/11 стягувач пред`являв до виконання з 2012 до 2020 року включно; останній раз цей лист йому повернули 19 лютого 2020 року; помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що звернення стягувача із заявами 24 червня 2019 року, 4 листопада 2019 року, 11 лютого 2020 року до державного та приватних виконавців не переривало строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

4. 27 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою постанову апеляційного суду скасував і передав справу до цього суду на новий розгляд.

5. 21 листопада 2023 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року залишив без змін. Навів аналогічні до останнього мотиви.

6. 30 січня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 853/0/216-24 від 20 лютого 2024 року), у якій просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову у задоволенні скарги боржника.

7. 23 лютого 2024 року скаржник надіслав до Верховного Суду клопотання про долучення доказів (вх. № 6767/0/220-24 від 27 лютого 2024 року), до якого додав, зокрема, платіжну інструкцію від 1 лютого 2024 року про сплату 4 540,00 грн судового збору.

8. 11 березня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Скаржник (особисто або через адвоката) мав додатково обґрунтувати поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; додати до копій касаційної скарги копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

9. 27 березня 2024 року скаржник надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги (вх. № 11374/0/220-24 від 2 квітня 2024 року). До заяви додав копії доданих до касаційної скарги матеріалів, які він не надав раніше, відповідно до кількості учасників справи. Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження обґрунтував так: оскаржена постанова суду апеляційної інстанції доставлена до електронного кабінету скаржника 30 грудня 2023 року о 3:09 годині; оскільки це була субота (вихідний день), то канцелярія скаржника зареєструвала надходження повного тексту постанови у перший робочий день - 1 січня 2024 року; з огляду на те, що скаржник фактично отримав її 1 січня 2024 року, то кінцевим терміном подання касаційної скарги є 30 січня 2024 року; додав документ із назвою «Картка реєстрації вхідного документа» з резолюцією «Доповісти про можливість та доцільність оскарження постанови суду. Контроль оскарження», а також із зазначенням дати отримання цього судового рішення адвокатом 1 січня 2024 року о 17:56 годині і повернення його адвокатом 11 січня 2024 року о 16:38 годині.

До заяви про усунення недоліків касаційної скарги скаржник додав:

- копію сформованого 20 березня 2024 року в системі «Електронний суд» клопотання до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо надання довідки про отримання постанови;

- копію надісланого адвокату 27 березня 2024 року на електронну адресу листа з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 5/6028/24 щодо надання інформації;

- копію довідки Одеського апеляційного суду про доставку електронного документа, згідно з якою копія оскарженої постанови доставлена скаржникові в його електронний кабінет 30 грудня 2023 року о 3:09 годині;

- копію акта від 17 березня 2023 року № 88 про часткове відновлення відправлення вихідної кореспонденції Одеського апеляційного суду.

10. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

11. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

12. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

13. Беручи до уваги аргументи скаржника щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження, слід визначити ці причини поважними, а відповідний строк - поновити.

14. Касаційну скаргу скаржник обґрунтував так:

- суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених:

(1) у постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання у межах строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ));

(2) в окремих думках судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі №750/14018/21 (провадження № 61-3872св23) та від 27 липня 2023 року у справі № 495/1356/21 (провадження № 61-1384св23), згідно з якими суддя Крат В. І. не погодився із висновками, які у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (провадження № 14-75цс22) зробила Велика Палата Верховного Суду (за змістом частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» переривання перебігу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відбувається внаслідок такого пред`явлення, а не відкриття виконавчого провадження; обмежувальне тлумачення Великою Палатою Верховного Суду частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» матиме наслідком для стягувачів необхідність звернення до судів із заявами про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, створюватиме додаткові перешкоди для виконання судових рішень і додаткове навантаження на суди; таке тлумачення не відповідає суті виконавчого провадження з погляду вимоги про оперативність останнього, а тому навряд чи є розумним і справедливим);

(3) у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20), від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) щодо правильного застосування судом апеляційної інстанції приписів частин першої та третьої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України);

- строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається таким пред`явленням. Після переривання цього строку його перебіг поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц (провадження № 14-229цс18)). Суди першої та апеляційної інстанцій неправильно тлумачили норму закону і це потягло за собою неправильне вирішення справи;

- суди першої й апеляційної інстанцій не дослідили всебічно обставини справи та дії стягувача; зазначили виключно те, що стягувач систематично пред`являв виконавчий лист до примусового виконання, а виконавець неодноразово відкривав виконавче провадження та повертав виконавчий лист через неможливість його виконати і жодного разу - через пропуск строку пред`явлення його до виконання;

- скаржник із 19 лютого до 2 червня 2020 року вважав, що за виконавчим листом № 2-479/11 відкрите виконавче провадження про стягнення із боржника 205 119,79 грн заборгованості. Тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (провадження № 14-75цс22);

- строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-479/11 до виконання скаржник не пропустив, тому постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2021 року є законною, підстав для її скасування немає;

- суд апеляційної інстанції не прийняв і не оцінив належно постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю. С. про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року ВП № 61268713 з примусового виконання виконавчого листа № 2-479/11. Згідно з цією постановою строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний і встановлений новий - до 19 лютого 2023 року;

- апеляційний суд також порушив норми процесуального права, коли не оцінив належно клопотання скаржника про прийняття і долучення до матеріалів справи копії зазначеної постанови та про визнання поважними причин пропуску строку на подання вказаного доказу.

15. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

16. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд,

у х в а л и в :

1. Поновити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» строк на касаційне оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправними дій і скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича за участю стягувача - Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

3. Витребувати із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 495/1356/21.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат