Справа № 331/3097/24
Провадження № 2-н/331/260/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» через систему «Електронний суд» 16.05.2024 звернулося до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 21.05.2024 №06.4-06/02/2658, яка надійшла до суду 27.05.2024, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 з 03.11.2007 і по теперішній час.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою.

Крім того, заявником додано до суду копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №372153395 від 31.03.2024, де зазначено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , як зазначено в заяві про видачу судового наказу.

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника та по батькові боржника не співпадає з відомостями, зазначеними у інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №372153395 від 31.03.2024.

За нормами п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, даних щодо оформлення за боржником ОСОБА_1 права власності на зазначену квартиру суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому вважаю за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до ч. 2ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 27, 162, 165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.Є. Жукова