Справа № 304/946/24 Провадження № 2-н/304/124/2024
У Х В А Л А

15 травня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 2 269,88 грн, з якої 2 269,88 грн основний борг. Заяву мотивує тим, що споживач ОСОБА_1 за адресою споживання: АДРЕСА_1 , здійснювала фактичне споживання природного газу, однак внаслідок неповної оплати вартості отриманих послуг виникла заборгованість, яка станом на 01 травня 2024 року склала 2 269,88 грн. Боржник не зверталася до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу чи відмови від послуг, а фактично користувалася послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Оскільки заявник як постачальник природного газу свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав боржнику послуги з постачання природного газу, а боржник своїх зобов`язань щодо оплати вартості спожитих послуг не виконує, тому просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_2 .

З повідомлення Перечинської міської ради Закарпатської області № 1268/07-02 від 23 квітня 2024 року вбачається, що згідно картотеки реєстраційного обліку громадян Перечинської міської ради відомості про громадянку ОСОБА_1 , мешканку АДРЕСА_1 , відсутні.

Згідно повідомлення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 30 квітня 2024 року № 2101.4.3-4075/2101.3-24, за обліками управління ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться знятою з реєстраційного обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як померла з адреси: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 5 від 08 травня 2024 року, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У свою чергу ТОВ «Закарпатгаз Збут» заяву до суду пред`явлено 18 квітня 2024 року до вже померлої особи.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 47 цього Кодексу здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Так, пункт 4 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 цього Кодексу суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено, а нормами ЦПК України не врегульовано вирішення суддею питання відмови у відкритті провадження у справі, коли позов пред`явлено до мертвої особи, тому суд приходить до висновку, що враховуючи наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (№ 14-35цс20), який в силу положень ч. 1 ст. 263 ЦПК України суддя враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 76 80, п. 4 ч. 1 ст. 165, ст. 258 259, 263 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Ганько І. І.