Ухвала

05 червня 2024 року

м. Київ

справа № 461/4187/22

провадження № 61-6174 ск 24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року у справі за позовом керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Янчишина Сергія Володимировича в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2022 року керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Янчишин С. В. в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням заяв про зміну предмету позову просив: 1) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 березня 2018 року, видане у спадковій справі № 537/2017 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо квартири АДРЕСА_1 , посвідчене державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т. М. та зареєстроване в реєстрі за № 3-375; 2) стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради грошову компенсацію у розмірі 2 373 441,10 грн вартості спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 .

2. Галицький районний суд міста Львова рішенням від 12 жовтня 2023 року позов задовольнив повністю.

3. Львівський апеляційний суд постановою від 26 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишив без задоволення, рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 жовтня 2023 року - залишив без змін. Стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави 57 123,93 грн відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги.

4. У квітні 2024 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року, в якій скаржниця просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю і направити справу на новий розгляд до Галицького районного суду міста Львова.

5. Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

6. Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

7. Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

8. Також частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

9. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року установлено на рівні 2 481,00 грн.

10. Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом пред`явленого керівником Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Янчишиним С. В. в інтересах держави в особі Львівської міської ради позову є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та стягнення з відповідачки грошову компенсацію у розмірі 2 373 441,10 грн вартості спадкового майна. Тобто позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

11. Так, керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Янчишин С. В. в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з цим позовом у серпні 2022 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особоюстановила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

12. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особоюстановила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

13. Таким чином, за подання касаційної скарги в цій справі підлягає сплаті судовий збір в розмірі 76 165,23 грн (2 481,00 + (2 373 441,10 х 1,5%) х 200 %).

14. Однак скаржниця, всупереч зазначеному пункту до касаційної скарги не додала документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з цим, ОСОБА_1 заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору з огляду на її майновий стан.

15. Клопотання заявниці мотивоване тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті (76 165,23 грн), є значним для неї і перевищує 5 % розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

16. Клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

17. Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

18. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

19. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

20. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

21. За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

22. ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

23. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

24. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

25. На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надала, зокрема, довідку про доходи від 15 лютого 2024 року, видану АТ «ПриватБанк», згідно з якою розмір її доходу за 2023 рік становить 29 400,00 грн.

26. Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги (76 165,23 грн) перевищує 5 % доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (29 400,00 х 5 % = 1 470,00 грн), з метою забезпечення їй права на судовий захист, заявлене нею клопотання необхідно задовольнити частково та відстрочити їй сплату частини судового збору, що перевищує 5 % її доходу за минулий календарний рік.

27. Таким чином, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 наразі необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 470,00 грн, а сплату іншої частини судового збору в розмірі 74 695,23 грн (76 165,23 - 1 470,00) їй слід відстрочити до ухвалення судового рішення у справі. Таке вирішення клопотання, з однієї сторони, забезпечить доступ ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції, а з іншої сторони, сприятиме справедливості здійснення судових процедур та реалізації принципу рівності сторін цивільного процесу.

28. Вимога скаржниці про звільнення її від сплати судового збору не узгоджується з практикою застосування статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», а також з вищенаведеними висновками ЄСПЛ.

29. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу: 101;22030102,__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір (https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/).

30. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

31. На підтвердження сплати судового збору заявниці необхідно надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

32. Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

33. Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року у справі за позовом керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Янчишина Сергія Володимировича в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, стягнення грошової компенсації, залишити без руху.

2. Клопотання ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справізадовольнити частково.

3. Відстрочити ОСОБА_1 сплату частини судового збору, що перевищує 5 відсотків її доходу за минулий календарний рік, в розмірі 74 695,23 грн до ухвалення судового рішення у справі.

4. Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

5. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк