Справа № 569/837/23
Провадження № 2/161/178/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Новак Л.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та іноземним підприємством «Кока-кола Беверзджиз Україна Лімітед» було укладено Додатковий договір №5 до Договору добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6765619/9069/18, згідно якої позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу Skoda Roomsret/Praktik д.н.з. НОМЕР_1 .

20.06.2019 року о 12 год. 00 хв. гр.. ОСОБА_2 на 132 км.+800 м. автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне керуючи транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду в попутному напрямку.

Постановою Рівненського міського суду від 30.08.2019 року у справі №569/12374/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 48 223,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 02785 від 17.07.2019.

31.10.2019 ПрАТ «СГ «ТАС», де була застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Fiat д.н.з. НОМЕР_2 , здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля 55,10% в розмірі 29 966,90 грн.

Просять суд стягнути з ОСОБА_2 18 256,18 грн шкоди, як різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

29.05.2023 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кінах Я.В. надійшов відзив, обгрунтований тим, що первісне (основне) деліктне зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Крім того, посилається на те, що позивачем пропущено встановлений законом трирічний строк позовної давності. Також стверджує, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі. Суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі вищевикладеного, просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвоката Лащук Ю.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити.

Представник позивача 27.05.2024 на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.08.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та іноземним підприємством «Кока-кола Беверіджиз Україна Лімітед» було укладено Додатковий договір №5 до Договору добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6765619/9069/18 (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи 20.06.2019 року о 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 на 132 км.+800 м. автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне керуючи транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_2 не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду в попутному напрямку.

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу Skoda Roomsret/Praktik д.н.з. НОМЕР_1 були спричинені були спричинені пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунків СТО №63 від 10.07.2019, становив 48 223,08 грн.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9038739 від 13.02.2019, транспортний засіб марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 був застрахований у АТ «СГ «ТАС», з лімітом за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000 грн з франшизою в розмірі 950 грн (а.с.24).

Встановлено, що відповідно до страхового акту № від 16.07.2019 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 48 223,08 грн (а.с.17).

Позивач, звертаючись до суду з позовом, зазначає, що винним у ДТП є відповідач, вина якої підтверджується постановою Рівненського міського суду від 30.08.2019 року у справі №569/12374/19 (а.с.8).

14.08.2019 ПрАТ №СК «Провідна» звернулася до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.21).

31.10.2019 ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля 55,10% в розмірі 29 966,90 грн (а.с.22).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, нормою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст. 1, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону № 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом ОСЦПВ є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Судом становлено, що згідно розрахунку, складеного ПрАТ «СК «Провідна» від №, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Skoda Praktik державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 48 223,08 грн, яку ПрАТ «СК «Провідна» 17 липня 2019 року виплатило ФОП ОСОБА_3 , про що свідчить відповідне платіжне доручення № 026785 від 17.07.2019 і вказана сума в межах страхової виплати, ліміт відповідальності згідно полісу цивільно правової відповідальності ОСОБА_2 становить 100 000 грн, франшиза 950 грн, тому з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо заяви відповідача про сплив строків позовної давності до вимог позивача про відшкодування шкоди слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Вищезазначене положення, яке закріплене в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов, а саме при суброгації з моменту ДТП, в результаті якого заподіяно шкоду (аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду у справах № 521/16989/13-ц від 28 лютого 2018 року, № 199/1848/16 від 23 травня 2018 року, № 373/2348/16-ц від 27 грудня 2018 року, № 200/13392/13-ц від 10 січня 2019 року).

Так, дорожньо-транспортна пригода сталася 20 червня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи, та дійсно від дати ДТП до подачі позову до суду пройшло більше трьох років.

Разом з тим, відповідно до пункту 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, 21 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Законом України від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Законом України від 18.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Таким чином, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, суд дійшов до висновку, що позовна заява, яка надіслана до суду 17.01.2023 року, подана в межах строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, тому судовий збір покладається на позивача.

На підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.10,12,81, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог Приватного Акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Приватного Акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", адреса: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС», адреса: 03117, м. Київ, пр. Берестейський, 65, .

Повний текст рішення складено 03.06.2024.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк