Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/625/24

23 травня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю: секретаря Говдяк Д.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 . Після смерті матері формально відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. Однак, оскільки батьки ще за життя розпорядились своїм майном, то з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ніхто не звертався. Тільки у 2024 році в ході демонтажу старого батьківського будинку було виявлено державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) оформлений на ім`я матері, а також заповіт ОСОБА_2 на розпорядження саме цим земельним паєм. Оскільки після смерті матері не знала про існування державного акту та заповіту, то до нотаріуса вчано не звернулась. Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав у квітні 2024 року їй стало відомо, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просила його поновити.

Позивачка у підготовчому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву у якій вимоги позову визнав, просив провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, допитавши у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , суд констатує, що визнаня відповідачем позову може бути прийняте судом. Підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та законних інтересів, інших спадкоємців, права яких можуть бути порушеними немає, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_2 до квітня 2024 року не заводилась, то суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Раковець Івано-Франківського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_2 . Спадщина відкрилась в день її смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 14 серпня 2001 року секретарем виконкому Раковецької сільської ради Гринішак Г.В., згідно з яким земельний пай заповіла дочці ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті матері вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту та про те, що матір`ю було оформлено право власності на земельну ділянку.

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Білусяк Л.В. №142/02-14 від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ №047012 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,46 га на території Раковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після відкриття спадщини позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відтак на даний час позбавлена можливості реалізувати право на спадкування.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем на земельний пай визначила позивачку у справі ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст. 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання нею у нотаріальні органи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Битківський