Справа №760/150/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Щепанової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
03.01.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просить суд:
стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» (ІКЮО 41347868) 22 814,39 грн., з яких: 18 332,98 грн. (сума боргу за утримання будинку та прибудинкової території), 3 974,99 (інфляційне збільшення), 506,42 (3% річних).
Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позивач ОСББ «Жуляни-1» посилається на наступне.
Так, відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 .
22.05.2017 було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1».
Таким чином, позивач з 22 травня 2017 року здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та відповідно до статуту створений з метою забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Протоколом №5 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» від 25 грудня 2018 року п. 3 вирішено затвердити розмір щомісячних внесків (платежів) власників (співвласників) житлових та нежитлових приміщень (членів або не членів ОСББ) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9,84 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень з грудня 2018 року. Сплата внесків повинна здійснюватися до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування на рахунок ОСББ «Жуляни-1» вказаний у квитанції з номером квартири.
За несвоєчасну сплату щомісячних платежів передбачено нарахування штрафу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту погашення заборгованості починаючи з 01 січня 2019 року.
Статутом ОСББ передбачено, що об`єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів (у п. 2 ІV розділу Статуту).
Пунктом 11 розділу ІІІ Статуту визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту є обов`язковим для всіх співвласників.
Позивач посилається на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання щодо своєчасної сплати комунальних платежів за утримання прибудинкової території.
Так, незважаючи на статут та рішення загальних зборів ОСББ відповідач не здійснює передбачені ними платежі, ні щодо компенсації вартості спожитих комунальних послуг, ні щодо членських внесків у передбаченому ними розмірі, а тому має 18 332,98 грн. боргу по членським внесках.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
У зв`язку з виниклою у відповідача заборгованістю, позивач просить в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути 3 974,99 грн. інфляційного збільшення за заборгованість за членськими внесками, 506,42 грн. 3% річних нараховані на заборгованість за членськими внесками.
Крім того, позивач вказує, що орієнтовно поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн., відшкодування яких слід покласти на відповідача.
Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.
З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити.
03.01.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
06.02.2023 до суду надійшла інформаційна довідка № 88779871 щодо реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до якої в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої людини не знайдено.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та вирішено розгляд справи здійснювати у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи.
Визначено відповідачу/ам/ строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Відповідачем копію ухвали суду від 23.03.2023 та копію позовної заяви з додатками не було отримано.
Вказані документи направлялися відповідачу за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 .
Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, які направлялися відповідачу за адресою місця реєстрації, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Станом на день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2024 року, призначено цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Представник позивача ОСББ «Жуляни-1» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином. 16.04.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідно до якої представник повідомляє суд, що борг відповідачем не погашено, а тому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомила. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за адресою місця реєстрації відповідача, поверталися до суду неврученими з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання/адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Таким чином, суд вважає повідомлення відповідача про розгляд даної справи належним.
Так, у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було.
Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача ОСОБА_1 на адресу Солом`янського районного суду міста Києва не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останього щодо предмету спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи письмову згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Обслуговування та експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює ОСББ «Жуляни-1».
Відповідно до п. 1. Розділу І Статуту ОСББ «ЖУЛЯНИ-1» об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Статуту ОСББ «ЖУЛЯНИ-1» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Відповідно до п. 2 Розділу V Статуту ОСББ «ЖУЛЯНИ-1» співвласник зобов`язаний, окрім іншого, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутом обов`язки перед об`єднанням.
Протоколом №5 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» від 25 грудня 2018 року п. 3 вирішено затвердити розмір щомісячних внесків (платежів) власників (співвласників) житлових та нежитлових приміщень (членів або не членів ОСББ) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9,84 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень з грудня 2018 року. Сплата внесків повинна здійснюватися до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування на рахунок ОСББ «Жуляни-1» вказаний у квитанції з номером квартири.
За несвоєчасну сплату щомісячних платежів передбачено нарахування штрафу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту погашення заборгованості починаючи з 01 січня 2019 року.
Встановлено, що 16 лютого 2021 року між сторонами укладено Договір №24 відносин власників житлових і нежитлових приміщень та Управителя, яким погоджено розмір внеску, загальну вартість послуг та порядок оплати, перелік та вартість послуг з управління житловим комплексом.
Строк дії договору визначено до 31 грудня 2025 року з правом пролонгації (п. 9.7 та 9.8 Договору).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Статутом ОСББ передбачено, що об`єднання має право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та Статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів (у п. 2 ІV розділу Статуту).
Пунктом 11 розділу ІІІ Статуту визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього Статуту є обов`язковим для всіх співвласників.
Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.
Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, в яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком внески і платежі визначаються у розмірах, затверджених загальними зборами об`єднання, але не більше встановленого згідно із законодавством граничного розміру відповідних витрат.
З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.
Пунктом 3 Протоколу №5 загальних зборів об`єднання від 25 грудня 2018 року вирішено затвердити розмір щомісячних внесків (платежів) власників (співвласників) житлових та нежитлових приміщень (членів або не членів ОСББ) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9,84 грн. за 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень з грудня 2018 року. Постановлено, що сплата внесків повинна здійснюватися до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування на рахунок ОСББ «Жуляни-1» вказаний у квитанції з зазначенням номеру квартири. За несвоєчасну сплату щомісячних платежів нараховується штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту погашення заборгованості починаючи з 01 січня 2019 року.
Споживач (власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносить оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків».
Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на статут та рішення загальних зборів ОСББ відповідач не здійснює передбачені ними платежі, ні щодо компенсації вартості спожитих комунальних послуг, ні щодо членських внесків у передбаченому ними розмірі, а тому має 18 332,98 грн. боргу по членським внесках.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.
Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.
Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у наявна заборгованість у загальному розмірі 22 814,39 грн. з яких:
- основна сума боргу по оплаті членських внесків - 18 332,98 грн.;
- інфляційне збільшення - 3 974,99 грн.;
- 3% річних - 506,42 грн.
Доказів в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного суду не надано.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано.
Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача інфляційну складову боргу в розмірі 3 974,99 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 506,42 грн.
Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.
Відповідачем не надано доказів сплати грошей за фактично отримані житлово-комунальні послуги з утримання будинку на погашення заборгованості, тому суд вважає належним виконаний позивачем розрахунок заборгованості за надані комунальні послуги. Об`єктивних доказів ненадання та (або) надання житлово-комунальних послуг неналежної якості до суду не надано і судом не встановлено.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо сплати членських внесків, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому житлово-комунальних послуг ОСББ «Жуляни-1», або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті членських внесків, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату послуг, або ж доказів на погашення заборгованості у вищевказаному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 18 332,98 грн.
Згідно зі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 (справа № 640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, представником позивача до суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано:
- копію додаткової угоди №4 до Договору №28-09/21 про надання правової допомоги, укладеної 23.12.2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСББ «Жуляни-1»;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000330;
- копію ордеру на надання правничої допомоги ерії СЕ № 1043338 від 20.06.2022 р.;
- копію платіжної інструкції № 453 від 24.12.2022 р. про сплату ОСББ «Жуляни-1» на рахунок ФОП « ОСОБА_2 » 12 000 грн. в рахунок оплати за надання юридичних послуг за Договором №4 від 23.12.2022 по договору №28-09/21.
З копії додаткової угоди №4 до Договору №28-09/21 про надання правової допомоги, укладеної 23.12.2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСББ «Жуляни-1», вбачається, що:
- сторони дійшли згоди, що за підготовку необхідних процесуальних документів та супровід справ про стягнення заборгованості з боржників ОСББ по членських внесках та комунальних платежах - 7 000,00 грн. за одну годину;
- сторони досягли згоди, що вартість години роботи Адвоката за межами пакету послуг складає 1000,00 грн. Вартість додаткових витрат (на відрядження тощо) відшкодовуються Клієнтом Адвокату додатково.
У позовній заяві представник позивача вказує, що орієнтовна вартість понесених витрат на правничу допомогу складає 10 000,00 грн., з яких:
7 000,00 - за підготовку та подання (формування її додатками) позовної заяви про стягнення боргу;
Витяг на право власності на нерухоме майно - 100,00 грн.
Година роботи адвоката складає 1000,00 грн.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що зазначений розмір витрат на правову допомогу є не співмірним із складністю даної справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
А тому, враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на те, що справа є не значної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, співмірності складності справи із наданими адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 2 500,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
При цьому, судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача витрат пов`язаних з отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 100,00 грн., оскільки інформаційна довідка з вказаного Реєстру надавалася разом з позовною заявою в якості доказу на підтвердження зазначених в позові обставин, що є обов`язком сторони в розумінні вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Таким чином, заявлені вимоги позивача, підлягають задоволенню частково.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 322, 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 274-278, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жуляни-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В іншій частиін поданого позову, відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20.05.2024 року.
Суддя О.М. Букіна