П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Київ

справа № 758/12721/23

провадження №22-ц/824/6606/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Євграфової Є.П., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - КП «Київтеплоенерго»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 6 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Анохіна А.М.,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та з централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 11773,68 грн. станом на 1 травня 2023 року; визнати незаконною бездіяльність КП «Київтеплоенерго» в ігноруванні Актів-претензій від 15 лютого 2023 року та 23 березня 2023 року та нездійснення перерахунку на підставі цих актів оплати за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 відповідно актів -претензій про відсутність таких послуг у лютому - березні 2023 року; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» провести перерахунок заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води, постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням отриманих Актів-претензій від 15 лютого 2023 року та 23 березня 2023 року про відсутність послуг.

Позов обгрунтовано тим, що щороку КП «Київтеплоенерго» продовжує із споживачем дію договорів про надання послуг з постачання гарячої води та з постачання теплової енергії. Станом на травень 2023 року споживачу за цими договорами нараховано заборгованість в сумі 11773,68 грн. за послуги, які фактично не надаються.

З червня 2021 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_2 , де зареєстрована та фактично проживає позивач, відсутнє гаряче водопостачання, відсутня циркуляція у внутрішньобудинковій системі ГВП, відсутнє опалення сходових клітин (місць загального користування), холодна рушникосушарка та холодні труби внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.

7 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року позивачем складено та направлено на адресу відповідача виклик для перевірки кількості та/або якості наданих послуг КП «Київтеплоенерго» у квартирі позивача, в яких вказані бажані дати та час візиту представника відповідача - 15 лютого 2023 року та 23 березня 2023 року відповідно.

Проте, ні 15 лютого 2023 року, на 23 березня 2023 року представник відповідача на виклик не прибув, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим були складені Акти-претензія до КП «Київтеплоенерго» позивачем та ще двома сусідами, в яких станом на 15 лютого 2023 року на 19:00 годину та станом 23 березня 2023 року на 19:00 годину в квартирі АДРЕСА_3 було зафіксовано відсутність гарячого водопостачання та наявність холодної рушникосушарки, відсутність опалення сходових клітин на МЗК в під`їзді № 5.

На підставі отриманих актів-претензій від 15 лютого 2023 року та 23 березня 2023 року відповідач повинен був здійснити перерахунок вартості послуг, які фактично ним не надаються, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості».

Відповідач незаконно не здійснив перерахунок розміру плати за ненадання послуг з постачання гарячої води та опалення МЗК, безпідставно ігноруючи отримані акти-претензії споживача.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 6 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом не досліджено надані позивачем докази, не розглянуто справу по суті заявлених позовних вимог. У рішенні суду не зазначено обставин, які спростовують правомірність вимог споживача послуг, не припинено дії відповідача, що направлені на порушення Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина чи має право позивач на перерахунок оплати комунальних послуг, та чому відповідач такий перерахунок не здійснює, а без встановлення цих обставин, рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.

Невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до ухвалення незаконного та необгурнтованого рішення.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином та не дав оцінку зібраним у справі доказам, зокрема наданих позивачем актів-претензій від 15 лютого 2023 та 23 березня 2023 року, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме - факт отримання чи неотримання позивачем комунальних послуг з опалення місць загального користування та гарячого водопостачання, ФСГ.

Звернула увагу на те, що чинним законодавством передбачено, що у споживача єдиним способом захисту своїх порушених прав є складання актів-претензій для отримання перерахунку за ненадання, або надання не в повному обсязі комунальних послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що згідно із даними програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово- комунальні послуги в кв. АДРЕСА_2 , облік споживання гарячої води здійснюється індивідуальним засобом обліку гарячої води зав. № 10, марки ЕТR-UА, дата останньої повірки 20 листопада 2019 року.

Нарахування плати за отриману послугу з постачання гарячої води по цій квартирі проводяться відповідно до наданих власником зазначеної квартири показників індивідуального засобу обліку гарячої води, при ненаданні показників нарахування плати за отриману послугу з постачання гарячої води по квартирі здійснювалось по середньодобовому споживанню відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

В жовтні 2021 року для комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» розпорядженням КМДА від 19 жовтня 2021 року № 2176 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення» було затверджено новий тариф на послуги з постачання гарячої води, який становить 97,89 грн. з ПДВ за 1 м.куб. Зазначений тариф застосовуються при здійсненні нарахувань за послугу з постачання гарячої води для мешканців будинків м. Києва, окрім будинків з системами автономного теплопостачання.

Наявність або відсутність в помешканнях рушникосушарок, їх непрацездатність та схема їх підключення жодним чином не впливають на зменшення тарифу на послугу з постачання гарячої води, який з листопада 2021 року становить 97,89 грн. з ПДВ за 1 м.куб.

Згідно із даними програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово- комунальні послуги систему централізованого опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 обладнано двома будинковими засобами обліку теплової енергії:

- зав. № 68851167 марки ULTRAHEАТ, діапазон розповсюдження - кв. АДРЕСА_5 , який встановлено на системі централізованого опалення будинку;

- зав. № 992819 марки ТЭРМ, діапазон розповсюдження - кв. АДРЕСА_6 , який встановлено на загальному вводі будинку, тобто обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води.

Квартири будинку оснащені квартирними засобами обліку теплової енергії та індивідуальною системою опалення; нежитлові приміщення, система опалення яких підключена до загальнобудинкової системи відсутні.

В квартирі АДРЕСА_2 відсутній індивідуальний засіб обліку теплової енергії.

Відповідно п.п.2.3.7 та 2.8.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 №76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово -комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами. КП " Київтеплоенерго" не утримує внутрішньо будинкові мережі житлових будинків. Витрати на обслуговування внутрішньо будинкових мереж входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. На системі центрального опалення будинку позивача встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, який враховує всі періоди ненадання або надання не в повному обсязі послуги гарячої води та центрального опалення. За наявності в будинку засобу обліку, мешканцями виставляються рахунки тільки за фактично спожиті обсяги гарячої води та центрального опалення. Тепломеханічне обладнання обох ІТП не перебуває в господарському володінні та технічному обслуговуванні КП "Київтеплоенерго" згідно схем балансового розмежування. ІТП перебувають в господарському володінні та технічному обслуговуванні у комунальному підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС". Акт доданий до позову та інші документи складені без участі представника відповідача - є неналежними доказами наявності правопорушення з боку підприємства.

В судовому засідання представник відповідача КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» - Ніколаєнко О.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання не з`явилася позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце засідання суду, шляхом направлення судового повідомлення через підсистему "Електронний суд", що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.140). 5 квітня 2024 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. Доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі (а.с.141).

Зважаючи на зміст апеляційної скарги та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції позивачки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якої до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність особи, яка подала апеляційну скаргу, яка не з`явилася в судове засідання, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником кватири АДРЕСА_2 .

Комунальні послуги для позивача надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та Типового договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ населенню, розробленого відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) від 28 березня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, зазначає про порушення своїх прав, як споживача послуг, через неперерахування їй заборгованості за послуги централізованого опалення (ЦО) постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) постачання гарячої води (ГВ), у зв`язку з їх ненаданням.

Відповідно до листа Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» № 11-02/206 від 1 листопада 2021 року вбачається, що у зв`язку з аварійною ситуацію в житловому будинку на АДРЕСА_4 з червня 2021 року по теперішній час по одному стояку відключене гаряче водопостачання.

В матеріалах справи наявний акт розмежування балансової належності теплових мереж та системи експлуатаційної відповідальності сторін, укладений між ПАТ «Київенерго» та КП «Житло-Сервіс».

Житловий будинок на вул. Садовського, буд. 12 збудований у 2000 році. Житловий будинок обладнаний двома ІТП (індивідуальні теплові пункти), від вбудованих індивідуальних теплових пунктів (ІТП-2 шт.) на АДРЕСА_4 , в яких розташовано тепломеханічне обладнання ЦО та ГВП (гарячого водопостачання води).

Тепломеханічне обладнання обох ІТП не перебуває в господарському володінні та технічному обслуговуванні КП «Київтеплоенерго» згідно схем балансового розмежування.

ІТП перебувають в господарському володінні та технічному обслуговуванню у комунальному підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс».

Нарахування за послуги з ЦПГВ за зазначеною адресою здійснюється виключно за фактичний обсяг спожитої послуги відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» згідно з показаннями квартирного засобу обліку, а неналежна якість послуги гарячого водопостачання спричинена незадовільним технічним станом технологічного обладнання ІТП.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав як споживача саме з боку КП «Київтеплоенерго», так як відсутність належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку не належить до зони відповідальності відповідача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

28 березня 2018 року у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) розміщено оголошення про те, що КП «Київтеплоенерго» стає виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та розміщеного договір про надання таких послуг, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов.

Таким чином, комунальні послуги для позивача надаються КП «Київтеплоенерго» на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України та Типового договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ населенню, розробленого відповідно до Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, та оприлюдненого у газеті Київської міської ради «Хрещатик» №34 (5085) від 28 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною собою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно зі ст. 5 зазначеного Закону, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 затверджено Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання гарячої води, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримувати послуги з постачання гарячої води, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем гарячої води, порядок оплати.

Відповідно до ст.7 Порядку виконавець забезпечує постачання гарячої води у відповідній кількості та якості послуги, що встановлені нормативами: за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача; за колективним договором, договором з колективним споживачем, індивідуальним договором з власником (користувачем) будинку - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі).

Пунктом 26 Порядку передбачено, що обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу

Відповідно до змін до Методики № 315, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358, власники приміщень в будинку окрім обсягу теплової енергії, спожитої згідно з показниками індивідуального або будинкового засобу обліку теплової енергії мають сплачувати за обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби а опалення, до якого входять витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, фнукціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, а також за обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП.

За правилами ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.

Пунктом 9 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року, передбачено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюються в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених ч.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За змістом вказаної статті Закону, комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами.

Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об`єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили.

Обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку. Обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласника багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору ( аз.2 ч.3, ч.4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до абз.1,2 ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно п.п.2.3.7 та 2.8.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 №76, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації у зимовий період саме зазначеними виконавцями житлово -комунальних послуг повинно виконуватися усунення несправностей внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами.

Відповідно до ч.1 ст.76, ч.1 ст.81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Верховний Суд у свої постановах зауважує, що пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Встановлено, що будинок, в якому проживає позивач і одержує послуги, обладнаний індивідуальними тепловими пунктами (ІТП), від вбудованих ІТП на АДРЕСА_4 , в яких розташовано тепломеханічне обладнання ЦО та ГВП (гарячого водопостачання води). Тепломеханічне обладнання обох ІТП не перебуває в господарському володінні та технічному обслуговуванні КП «Київтеплоенерго» згідно схем балансового розмежування. Вказані ІТП перебувають у господарському віданні та технічному обслуговуванні комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс».

Квартира позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 обладнана з 01 вересня 2015 року індивідуальним засобом обліку гарячої води ETR-UA 15 Г/110 зав. №10 (квартирний засіб обліку гарячої води) та датою його повірки є 20 листопада 2019 року (термін 4 роки).

З матеріалів справи вбачається, що нарахування за послуги з ЦПГВ за зазначеною адресою здійснюється виключно за фактичний обсяг спожитої послуги відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» згідно з показаннями квартирного засобу обліку, а неналежна якість послуги гарячого водопостачання спричинена незадовільним технічним станом технологічного обладнання ІТП, ремонт якої не відноситься до компетенції відповідача. Зазначені обставини були також встановлені у рішенні суду від 14 вересня 2022 року у справі №758/14613/21, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року .

Встановивши, що позивачка ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження ненадання послуг відповідачем КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що було б підставою для проведення перерахунку, адже не отримання таких послуг пов`язано саме з відсутністю належного технічного стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, які перебувають на балансі КП «Житло-Сервіс», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення її прав, як споживача, саме з боку КП «Київтеплоенерго», а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки судом не встановлений факт не надання відповідачем послуг з централізованого опалення житлового будинку та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_4 , само по собі складання позивачем актів - претензій не спростовує висновку суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання позивача на наявність у неї нарахованого боргу не можуть бути прийняті до уваги суду так як з матеріалів справи вбачається, що борг нарахований переважно за послуги опалення, недоліки надання цих послуг матеріалами справи не підтверджуються, зокрема, відсутні дані про відсутність опалення на сходових клітинах і даних, що вся сума заборгованості відноситься за послуги опалення місць загального користування.

У зв`язку з викладеним, судом не вбачається підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості наданих позивачу послуг.

Інші доводи позивача, що викладені в апеляційній скарзі, зводяться до викладу обставин, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги і не містять підстав для висновку про ухвалення оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 6 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 27 травня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Є.П. Євграфова

Л.Д. Поливач