У х в а л а

30 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 505/3188/18

Провадження № 61-2401ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар О. І., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якої представляє адвокат Цуркан Олексій Олегович (далі - адвокат),

на постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року

у справі за позовом позивача до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - голови первинної профспілкової організації відповідача ОСОБА_2 - про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в:

1. У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати незаконним і скасувати наказ Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «НЕК «Укренерго»; правонаступником згідно з ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2020 року є відповідач) від 31 серпня 2018 року № 664-к про звільнення позивача, інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11), якого звільнили з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці;

поновити позивача на посаді інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11) з 1 вересня 2018 року та зобов`язати ДП «НЕК «Укренерго» перевести позивача на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11);

у випадку відсутності на момент поновлення посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11) зобов`язати ДП «НЕК «Укренерго» з 1 вересня 2018 року поновити та перевести позивача на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11);

у випадку відсутності на момент поновлення посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11) з 1 вересня 2018 року формально поновити позивача на посаді інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце: місто Одеса, вул. Коблевська, 11) та перевести його на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» (робоче місце; місто Одеса, вул. Коблевська, 11);

стягнути з ДП «НЕК «Укренерго» на користь позивача: (1) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 1 вересня 2018 року до дня ухвалення судового рішення; (2) 70 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; (3) вихідну допомогу згідно зі статтею 44 КЗпП України у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який закріплений за заробітною карткою позивача НОМЕР_2 у ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, );

допустити негайне виконання рішення у частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

2. 17 травня 2023 року Котовський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

3. 18 січня 2024 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про часткове задоволення позову:

визнав незаконним і скасував наказ ДП «НЕК «Укренерго» від 31 серпня 2018 року № 664-к про звільнення позивача, інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго»;

поновив позивача на посаді інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» відповідача;

стягнув із відповідача на користь позивача 1 279 769,40 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 вересня 2018 року до 18 січня 2024 року включно з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків і зборів;

стягнув із відповідача на користь позивача 2 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовив.

4. 13 лютого 2024 року адвокат в інтересах позивача подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить змінити постанову апеляційного суду в частині суми стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнути з відповідача такий заробіток у сумі 1 573 271,70 грн.

5. 11 березня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Позивач (особисто або через адвоката) мав вказати дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, надати докази на підтвердження цього, якщо такі докази у нього є, а також подати копії ордера, який є додатком до касаційної скарги, для відповідача та третьої особи.

6. 19 березня 2024 року адвокат в інтересах позивача подав до Верховного Суду заяву про виправлення недоліків, у якій вказав, що він і позивач отримали копії оскарженої постанови через електронні кабінети 29 січня 2024 року, на підтвердження чого надав картку руху документа. До заяви також додав копії ордера й уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Касаційну скаргу обґрунтував так:

суд апеляційної інстанції прийняв постанову щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з порушенням приписів статті 235 КЗпП України та без урахування висновків щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, викладених у постановах:

(1) Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 501/2316/15-ц (провадження № 61-37956св18), про те, що за статтею 235 КЗпП України виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки з видачею трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта). Тому вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки із видачею трудової книжки при звільненні), до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі, чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причини звільнення у трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Пункт 2 Порядку передбачає, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 Порядку;

(2) Великої Палати Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 9901/407/19 (провадження № 11-43заі21), про те, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори з присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу нараховує роботодавець під час виконання відповідного судового рішення та, відповідно, відраховує з цієї суми, виплачуючи її працівнику. Внаслідок цього виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, поновленого на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховували б податки і збори. Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом - 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц і від 7 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19);

відповідач мав виплатити позивачеві 1 573 271,70 грн середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, виходячи з розміру його середньоденного заробітку - 1 152,58 грн. Апеляційний суд не врахував правила обчислення середнього заробітку, визначені Порядком, і не звернув увагу у матеріалах справи на довідку ДП «НЕК «Укренерго» від 2 травня 2019 року вих. № 11-4/196 про заробітну плату позивача. Тому неправильно вирішив спір у частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який слід стягнути на користь позивача.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 29 січня 2024 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - голови первинної профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходька Олександра Микитовича - про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

2. Витребувати з Котовського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 505/3188/18.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков