У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кавун В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник у вересні 2019 року звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», у якій просив суд:

-визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кравцової О.С. щодо ухилення від передачі виконавчого провадження № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

-зобов`язати заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кравцову О.С. передати виконавче провадження № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.10.2013 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на виконання виконавчого листа №2-3556/11 від 13.09.2013, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фінанси та кредит» боргу в сумі 292 832,47 грн.

Вказує, що постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.08.2019 змінено стягувача Публічне акціонерне товариств «Банк «Фінанси та кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зазначає, що місце проживання боржника зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Солом`янського району м. Києва.

Окрім цього, згідно з актом опису й арешту від 26.09.2014 транспортний засіб боржника прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , місце проживання якого є: АДРЕСА_2 .

Проте, місце знаходження транспортного засобу боржника державному виконавцю не відоме, що підтверджується постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07.08.2019 про розшук майна боржника.

Посилається, що оскільки зареєстроване місце проживання боржника знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, а місцезнаходження його майна невідоме, то наявні підстави для передачі виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби.

Тому, 11.09.2019 боржник звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з клопотанням про закінчення виконавчого провадження, проте це клопотання було залишено без задоволення.

Стверджує, що оскільки державним виконавцем не було передано виконавче провадження до іншого органу державної виконавчої служби, тому має місце бездіяльність державного виконавця, яка порушує права боржника.

Тому просив суд скаргу задовольнити.

25.09.2019 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2019 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

22.01.2020 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку із захворюванням та проведенням лікування. Проте, до поданого клопотання не було надано доказів які підтверджують перебування скаржника на лікуванні, а тому суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.

Представник державної виконавчої служби та представник стягувача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести розгляд скарги за їх відсутності.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3556/11, виданого 13.092013 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 292 832,47 грн.

Державним виконавцем Вангородським С.М. 14.10.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, яку направлено сторонам до відома та виконання.

До відділу за вхідним № 16278 12.09.2019 надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Заступником начальника відділу Кравцовою О.С. 08.10.2019 винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за місцем проживання боржника.

Постановою Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. від 18.10.2019 прийнято до виконання виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3556/11 від 13.09.2013.

Тобто, після надходження клопотання скаржника до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заступником начальника відділу було винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Так, відповідно до ст.ст. 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, звертаючись до суду з даною скаргою на скаржника покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість державний виконавець повинен довести саме свої заперечення проти доводів скаржника.

Суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленої скарги процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Під час судового розгляду було встановлено, що після надходження 12.09.2019 відповідного клопотання боржника про передачу виконавчого провадження за належним місцем перебування боржника, заступником начальника відділу 08.10.2019 було винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що вказує на відсутність бездіяльності державного виконавця, а тому вимоги скарги задоволенню не підлягають з огляду на їх необґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2024.

Суддя: О.М.Букіна