БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Хоменко Т. А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в режимі відеоконференції заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Капшученко Ірини Олексіївни в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каримова Неллі Сабіровна про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

29.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 через електронний кабінет в системі «Електронний суд» подала заяву про відвід головуючому судді Капшученко І. О.

В обґрунтування заяви посилалась на наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Капшученко І. О., що відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України є підставою для відводу. Як зазначає представник позивача, такі сумніви отримала в судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2024, на якому ухвалою суду в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження було відмовлено у поверненні до стадії підготовчого провадження. Разом з тим, вважає викладені в ухвалі мотиви безпідставними, оскільки про намір уточнити позовні вимоги повідомляла ще у своїй заяві про витребування доказів від 20.10.2021, яку ухвалою судді Голік Г. К. було задоволено та витребувано запитувані документи. Саме для встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, позивач і подала вказану заяву про витребування, чим намагалася встановити обставини законності набуття ТОВ «Естейт Селллінг» права власності на квартиру, що належить ОСОБА_3 , з можливістю за необхідності уточнення позовних вимог (зміни предмету або підстав позову), але суд перейшов до розгляду справи по суті. Окрім того, вважає, що судом не взяті до уваги її доводи щодо стану здоров`я позивача та її емоційного стану, а також юридичної необізнаності ОСОБА_3 . Вважає, що суддею порушено принцип рівності учасників процесу у зв`язку з наданням стороні відповідача часу на ознайомлення з матеріалами справи, задоволенням поданого з порушеннями клопотання відповідача та відмові у такому ж клопотанні стороні позивача, а також нероз`яснення ОСОБА_3 наслідків вчинення процесуальних дій. За таких обставин, позивач та її представник ОСОБА_1 обґрунтовано вважають неможливим розгляд даної цивільної справи під головуванням судді Капшученко І. О., а тому заявляє судді відвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України, а справу просить передати на розгляд іншому складу суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 подану заяву про відвід підтримала з наведених у ній підстав, просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід судді Капшученко І. О., вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Позивач ОСОБА_3 та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, з клопотаннями до суду не звертались.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності вказаних учасників справи на підставі ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, заслухавши думки учасників, дослідивши заяву про відвід та проаналізувавши наведені у ній доводи, матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи викладене, оскільки заява про відвід надійшла 29.05.2024, менше ніж за три робочі дні до судового засідання, яке призначено на 29.05.2024 , з урахуванням положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України відвід судді вирішується судом, що розглядає справу без передачі вирішення цього питання іншому судді.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30.04.2024 відмовлено у задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каримова Неллі Сабіровна про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Так, вичерпний перелік підстав для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

За приписами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Так, у відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді розглядають справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-якого боку або з будь-яких причин.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду з метою запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» та від 10 грудня 2009 року по справі «Мироненко і Мартенко проти України», наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), рішення від 24.05.1989, заява № 11/1987/134/188, п. 46, "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Мироненко і Мартенко проти України», рішення від 10.12.2009 року, п. 67; «Веттштайн проти Швейцарії"п. 42).

Концепції суб`єктивної та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою, і для підтвердження їх порушення (або можливого порушення) заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

У відповідності до положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до статті 1 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У відповідності до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, заява про відвід має бути вмотивованою, тобто в ній неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Не може бути підставою для відводу заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд.

Згідно із вимогами ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши подану заяву про відвід, встановлено, що наведені у ній доводи для відводу судді Капшученко І. О. є надуманими, безпідставними та фактично зводяться до непогодження з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду даної справи, що в силу положень частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Висновки і мотиви ухваленого суддею рішення ґрунтуються на матеріалах справи, прийняті на основі фактів та згідно із законом та не є проявом упередженості та необ`єктивності судді під час розгляду справи.

Суд зауважує, що процесуальні дії суду (судді) протягом розгляду справи підлягають оскарженню в передбаченому законодавством інстанційному порядку, а сама по собі наявність у осіб, які приймають участь у справі, сумнівів щодо правильності процесуальних дій судді протягом розгляду справи чинному законодавству України не входять до переліку підстав для відводу згідно зі ст.ст. 36, 39 ЦПК України.

Будь-які підстави стверджувати, що суддя має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи, відсутні. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й в заяві не зазначено.

Інших обставин, передбачених процесуальним законом, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Капшученко І. О., а також неможливості прийняття суддею об`єктивного рішення по справі, в ході судового розгляду не встановлено та заявником не вказано.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доводи заяви про відвід є безпідставними, необґрунтованими, та фактично являють собою суб`єктивну оцінку представником ходу розгляду справи, виходячи з її власних переконань та позиції у справі, тому у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід слід відмовити.

Даючи оцінку дотриманню представником позивача строку на звернення до суду із заявою про відвід, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Із заяви представника позивача ОСОБА_1 вбачається, що підставою для відводу остання зазначає наявність обставин, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, і такі сумніви остаточно виникли в судовому засіданні, яке відбулося 30.04.2024.

Разом з тим, заяву про відвід судді представником позивача ОСОБА_1 подано лише 29.05.2024, тобто через місяць після того, як останній стало відомо про обставини, що стали підставою відводу. Жодних обґрунтувань причин пропуску встановленого строку, а також клопотань про його поновлення представником позивача ОСОБА_1 не подано, чим порушено абз. 2 ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 36-40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Капшученко Ірини Олексіївни в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєва Анастасія Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каримова Неллі Сабіровна про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Капшученко