КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/9453/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/20490/23

10 червня 2024року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» адвоката Білого Віталія Сергійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Петренко Н.О. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 рокуПриватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14 372, 67 грн, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 15 вересня 2021 року між ПрАТ «СК УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «Субару», д/н НОМЕР_1 . 04 лютого 2022 року за участю транспортного засобу «Мерседес», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_1 . сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

04 лютого 2022 року ОСОБА_3 подав до ПрАТ «СК «УНІКА» заяву № 00496482 про подію з ознаками страхового випадку.

Відповідно до страхового акту № 00496482 сума страхового відшкодування становить 55 960,42 грн.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «Країна» згідно полісу № 001891738. Ліміт відповідальності страховика становив 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

31 травня 2022 року АТ «СК «Країна» виконало своє зобов`язання та виплатила позивачу 41 587,75 грн.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 14 372, 67 грн (55 960,42 грн - 41 587,75 грн =14 372, 67 грн) та має бути відшкодована винуватцем дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року позов ПрАТ «СК «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 718,67 грн (дві тисячі сімсот вісімнадцять грн. 67 коп. )

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПрАТ «СК «УНІКА» судовий збір у сумі 2 684,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн, а всього 4 684,00 грн (чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.00 коп.)

Рішення суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а тому у ПрАТ «СК «УНІКА» у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, з урахуванням часткового врегулювання страхового випадку. З урахуванням того, що ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило потерпілій стороні 44 306, 42 грн страхового відшкодування, а страхова компанія відповідача перерахувала (регресний платіж) 41 587, 75 грн, то відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача збитки у розмірі 2 718, 67 грн ( 44 306,42 грн- 41 587,75 грн).

Не погоджуючись з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року, представник ПрАТ «СК «УНІКА» - адвокат Білий В. С. 14 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ПрАТ «СК «УНІКА» відповідно до положень Закону України «Про страхування» та умов договору, визначило розмір страхового відшкодування, завданого потерпілій особі, в сумі 55 960,42 грн, з якого: 44 306,42 грн було перераховано ОСОБА_3 на підставі платіжного доручення, а 11 654,00 грн було утримано в рахунок несплаченої частини страхового платежу з суми страхового відшкодування (зарахування зустрічних однорідних вимог). Таким чином, позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача та набув право зворотної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14 372,67 грн (55 960,42-41 587,75).

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2021 рок між ПрАТ «СК УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «Субару», д/н НОМЕР_1 .

04 лютого 2022 року о 08.35 год. на вулиці Зодчих в м. Києві, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_2 під час перестроювання не надав переваги в русі автомобілю «Субару», д/н НОМЕР_1 , в результаті чого скоїв зіткнення з останнім, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

04 лютого 2022 року ОСОБА_3 подав до ПрАТ «СК «УНІКА» заяву № 00496482 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору «КАСКО» № 030413/4605/0000235.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідача була застрахована АТ «СК «КРАЇНА» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до страхового акту № 00496482 сума страхового відшкодування становить 55 960,42 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 010077 від 16 лютого 2022 року ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 44 306,42 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 31 травня 2022 року № 4736 ПрАТ «СК «Країна» - страхова компанія відповідача виплатила ПрАТ «СК» УНІКА» кошти у розмірі 41 587,75 грн.

З урахуванням того, що ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило потерпілій стороні 44 306, 42 грн страхового відшкодування, а страхова компанія відповідача перерахувала (регресний платіж) 41 587, 75 грн, то суд першої інстанції вважав, що відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача збитки у розмірі 2 718, 67 грн ( 44 306,42 грн- 41 587,75 грн).

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками суду не погоджується.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем.

Відповідно до страхового акту № 00496482 розмір страхового відшкодування, завданого застрахованій особі становить 55 960,42 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 16 лютого 2022 року № 010077 ПрАТ «СК «УНІКА» перерахувало ОСОБА_3 44 306,42 грн.

Відповідно до бухгалтерської довідки від 15 лютого 2022 року та страхового акту, сума в розмірі 11 654,00 грн була утримана ПрАТ «СК «УНІКА» у рахунок несплаченої частини страхового платежу з суми страхового відшкодування (зарахування зустрічних однорідних вимог).

Колегія суддів звертає увагу, що утримання позивачем суми обов`язкового страхового платежу, який йому має сплатити страхувальник, з суми призначеного до виплати страхувальнику страхового відшкодування є фактично взаємозаліком однорідних грошових вимог між сторонами та не спричиняє зменшення визначеної страховиком суми страхового відшкодування.

Тобто позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача та набув право зворотної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14 372,67 грн (55 960,42-41 587,75).

З огляду на це, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Що стосується вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, то колегія суддів вважає, що з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, то відповідні витрати відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі 8 000,00 грн.

За змістом частин першої, четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини тринадцята статті 141 ЦПК України).

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, то з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В апеляційній скарзі заявник просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу, понесені ним у зв`язку з підготовку апеляційної скарги та її розглядом судом апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

За вказаних обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, задоволення поданої адвокатом апеляційної скарги, з урахуванням принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням відсутності клопотання про зменшення розміру таких витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 14 372,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «УНІКА» витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанцій в розмірі 18 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: