Справа № 362/273/24
Провадження № 2/362/1077/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що відповідач уклав із двома товариствами кредитні договори за якими отримав грошові кошти.

Зокрема, 18.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 856564178.

Воднораз, до цього, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «Таліон плюс».

При цьому, 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 за яким сторони внесли зміни до основного договору стосовно переходу права вимоги первісного кредитора за кредитним договором відповідача на користь ТОВ «Таліон плюс».

Потім, 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Також, 07.12.2020 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3659912.

Надалі, 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21 за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

У підсумку, позивач вказує, що за відповідними договорами факторингу він набув право вимоги за усіма двома кредитними договорами, а тому, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредитів та сплаті відсотків за наведеними кредитними договорами не виконує, у нього виникла заборгованість за кредитами, що порушує права позивача, у зв`язку із чим позивач просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 43 145 гривень 05 копійок (а.с. 1 6).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, надіслане відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 54, 64, 65).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

18.11.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 856564178 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 13 000 гривень 00 копійок на строк 30 днів та додаткову угоду до нього від 07.12.2020 року (а.с. 8 9, 10, 10 на звороті).

Відповідно до п. 1.1. договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в сумі 13 000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно із п. 1.2. договору, кредит надається строком на 30 днів.

Відповідно до п. 2.2.2.1. договору, позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відомостями платіжного документу від 18.11.2020 року (а.с. 11).

Також, 07.12.2020 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3659912 за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в сумі 4 000 гривень 00 копійок на строк 30 днів із фіксованою процентною ставкою 1,99 % в день (а.с. 26).

Потім, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало відповідні договори факторингу із усіма кредиторами відповідача за наведеними кредитними договорами, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідача по усіх двох укладених договорах.

Зокрема, за договором факторингу:

- № 20102022 від 20.10.2022 року укладеним між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 856564178 від 18.11.2020 року (а.с. 16 17, 18);

- при цьому, суд враховує, що 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 за яким сторони внесли зміни до основного договору стосовно переходу права вимоги первісного кредитора за вказаним кредитним договором відповідача на користь ТОВ «Таліон плюс» (а.с. 12 14, 15);

- № 14/06/21 від 14.06.2021 року укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» разом із додатковими угодами до нього, до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором відповідача № 3659912 від 07.12.2020 року (а.с. 27 29, 30, 31, 32).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за усіма двома кредитними договорами по яких позивач набув право вимоги від кредиторів.

Із наданих позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість:

- за договором № 856564178 від 18.11.2020 року станом на 06.03.2023 року на загальну суму 29 672 гривні 65 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9 049 гривень 80 копійок і заборгованість за відсотками 20 622 гривні 85 копійок (а.с. 18);

- за договором № 3659912 від 07.12.2020 року станом на 30.11.2023 року на загальну суму 13 472 гривні 40 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4 000 гривень 00 копійок і заборгованість за відсотками 9 472 гривні 40 копійок (а.с. 33).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені усіма наведеними двома кредитними договорами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості за усіма двома кредитними договорами.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 7).

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273, 274 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 43 145 (сорок три тисячі сто сорок п`ять) гривень 05 копійок та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 22 травня 2024 року.