У Х В А Л А

"03" червня 2024 р.

м. Київ

справа № 754/6096/24

провадження № 2/755/5824/24

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушених прав на майно,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушених прав на майно.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається вартістю майна; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову також визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, ураховуючи майновий характер спірних правовідносин, а саме щодо витребування майна з чужого володіння, зміст позовної заяви має містити ціну позову, яка має бути визначена позивачем вартістю заявленого позивачем нерухомого майна, а саме: вартістю квартири АДРЕСА_1 , що має підтверджуватися Звітом про оцінку цього майна, чинним станом на день звернення позивача з позовом до суду, тобто не більше шести місяців з дня проведення оцінки такого майна,- що є вимогою п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 2 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів вчинення позивачем дій щодо оцінки спірного нерухомого майна або доказів відмови експертної установи в наданні висновку щодо оцінки майна станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, за відсутності в чинному законодавстві норм-виключення обов`язку визначення позивачем ціни позову у встановленому законом порядку.

При цьому, суд зауважує, що долучений позивачем Звіт про оцінку майна від 20.05.2019 року не є належним доказом ціни позову, з огляду на минування строку його шестимісячної дії (з дня складення Звіту).

Таким чином, для визначення ціни позову, позивачем має бути проведено експертну оцінку майна, що підлягає поділу в межах спору про поділ майна подружжя, оскільки оцінка має бути не ринковою за словами позивача, а дійсною, тобто за висновком спеціаліста-оцінювача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач, серед іншого, просить стягнути з потенційного відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги, які нараховані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на виконання вимог статті 175 ЦПК України та приписів даної ухвали суду, позивачем має бути уточнено, яку саме суму заборгованості він просить стягнути з потенційного відповідача (що також є складовою ціни позову), вказавши суб`єкта отримання цієї заборгованості, та позивач має надати суду докази погашення ним заявленої суми заборгованості, що є підставою регресної вимоги до відповідача в розрізі заявленої позовної вимоги.

Крім того, на виконання приписів даної ухвали суду позивачем має бути уточнено, яке саме рухоме майно з квартири АДРЕСА_1 він просить зобов`язати відповідача повернути позивачу, а також позивачем має бути долучено до матеріалів позовної заяви докази наявності у відповідача такого нерухомого майна та докази належності цього майна на праві власності саме позивачу.

Крім того, позивачем підлягає до уточнення позовна вимога про зобов`язання потенційного відповідача повернути позивачу правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_1 , в той час як в матеріалах позовної заяви відсутні докази наявності у відповідача заявлених документів, а також ураховуючи, що відповідач не являється суб`єктом видачі правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також не наділена обов`язком зберігання, утримання, видачі правовстановлюючих документів, оскільки така функція належить визначеним державним установам.

Крім того, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Таким чином, на виконання приписів процесуального закону до матеріалів поданої позовної заяви має бути долучено копії вищевказаних судом документів, які мають містити ознаки їх належного засвідчення у порядку, встановленому чинним законодавством України, а також має бути зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додаються до заяви, що також є вимогою п. 8 ч. 2 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 4, 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як убачається із матеріалів позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір за подачу позовної заяви.

Разом з тим, згідно прохальної частини позовної заяви, предмет спору становлять три вимоги немайнового характеру та три вимоги майнового характеру.

Тому позивачем має бути сплачено судовий збір за три вимоги майнового характеру (з урахуванням визначення за цією ухвалою суду ціни позову на підставі звіту про оцінку майна) у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 100,00 грн.), а також позивачем має бути сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру у розмірі 3 633,60 грн. або має бути надано суду докази звільнення позивача від сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист порушених прав на майно - залишити без руху.

Встановити позивачам строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган