УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 369/15614/23

провадження № 61-7313ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр Олег Валерійович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 30 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 19 жовтня 2019 року Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 2910.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 рокускасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 19 жовтня 2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2910 розірвано. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 17 травня 2024 року, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр О. В., просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 30 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, визначити підсудність цивільної справи № 369/15614/23, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр О. В., порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 рокуотримано представником 17 квітня 2024 року, на підтвердження чого надано лист з підсистеми «Електронний суд».

Оскільки причину пропуску процесуального строку є підстави вважати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України

підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення ухвалені у справі про розірвання шлюбу.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними визнаються справи про розірвання шлюбу.

Справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Незгода відповідачки з ухваленими судовими рішеннями у цій справі не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для заявниці або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на категорію справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у такій категорії справ підлягали б касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр О. В., подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, частиною другою статті 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр Олег Валерійович, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 і строк на касаційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дігтяр Олег Валерійович, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 30 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович