Справа № 754/2457/19
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.

при секретарі - Солонюк К.Г.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

заінтересованої особи - Маляра Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я.А.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 13.05.2019 у справі № 754/2457/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 43115,67 грн. та судовий збір - 1921 грн. Деснянським районним судом міста Києва 21.10.2019 видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання - 14.06.2022. Приватним виконавцем Ярушевською Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.06.2020 приватним виконавцем Ярушевською Т.І. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. 22.04.2024 приватним виконавцем Малярем Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заявник вважає постанову приватного виконавця Маляра Я.А. від 22.04.2024 про відкриття виконавчого провадження незаконною, оскільки винесена після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. На підставі викладеного, заявник просить визнати постанову приватного виконавця Маляра Я.А. про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2024 неправомірною та зобов`язати приватного виконавця закінчити виконавче провадження № 74815705.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Заінтересована особа - приватний виконавець Маляр Я.А. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказав, що постанова винесена з урахуванням положення ст. 12 та пп. 4 п. 10-2 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Положенням ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 13.05.2019 у цивільній справі № 754/2457/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04.12.2013 у розмірі 43115, 67 грн. та судовий збір 1921,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, 21.10.2019 Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 754/2457/19, строк пред`явлення до виконання - 14.06.2022.

06.12.2019 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Т.І. відкрила виконавче провадження № 60822792 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2457/19 Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2019.

24.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Т.І. в межах виконавчого провадження № 60822792 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувача згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

22.04.2024 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Я.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої просив в порядку ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» прийняти до виконання виконавчий лист №754/2457/19 Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2019.

22.04.2024 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Я.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 74815705 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2457/19 виданого Деснянським районним судом міста Києва 21.10.2019.

Заявник стверджує, що виконавче провадження № 74815705 відкрито після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, проте суд з таким твердженням не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до виконавчого листа № 754/2457/19 строк пред`явлення до виконання - 14.06.2022, виконавчий лист пред`явлено до виконання 06.12.2019, а 24.06.2020 вказаний виконавчий лист повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується - до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10258/19.

Враховуючи вище викладене, а також те, що виконавчий документ повернуто стягувачу 24.06.2020, відтак строк пред`явлення виконавчого документа № 754/2457/19 до виконання - 24.06.2023.

Разом з тим, положенням пп. 4 п. 10-2 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 запровадженно воєнний стан.

Згідно ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024, воєнний стан продовжено до 12.08.2024.

Отже, у період дії воєнного стану, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Маляра Я.А. із заявою від 22.04.2024 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 754/2457/19, та відкрито виконавче провадження на підставі постанови від 22.04.2024, відтак останню не можна вважати такою, що винесена після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вимога заявника про зобов`язання приватного виконавця закінчити виконавче провадження № 74815705 не може бути задоволена, оскільки суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним/приватним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (правовий висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 01.09.2021, справа № 364/1128/13-ц, провадження № 61-11068св20).

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 451 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 247, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено - 24.05.2024.

Суддя В.О. Сенюта