Справа № 727/3718/23
Провадження № 2-др/727/36/24
Р І Ш Е Н Н Я
23 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Слободян Г.М.
секретар судового засідання - Вакарчук Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за заявою представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Поляк Марії Володимирівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце зареєстроване проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ); Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради (код ЄДРПОУ: 44668158, місце знаходження: м. Чернівці вул.. Героїв Майдану, 7) про визнання незаконним рішення про зняття з реєстрації місця проживання та зобов`язання вчинити дії, -
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 , адвоката Якобишеної Т., та залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради про визнання незаконним рішення про зняття з реєстрації місця проживання та зобов`язання вчинити дії.
22.04.2024 року представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокатом Поляк М.В. було скеровано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, понесених у зв`язку з розглядом цивільної справи №727/3718/23, у розмірі по 19 990,00 гривень. Посилається на те, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послуг адвоката зі складання та підписання ряду процесуальних документів та представництва у судових засіданнях в Шевченківському районному суді м.Чернівці. Просить стягнути з позивача ОСОБА_3 понесені відповідачами судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі по 19 990,00 гривень на користь кожного відповідача.
01.05.2024 року представником позивача ОСОБА_3 , адвокатом Якобишеною Т.Д. направлено до суду клопотання про повернення заявнику без розгляду/про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Спростовуючи доводи викладені в заяві представника відповідачів, посилається на те, що ні на її адресу (поштову чи електронну пошту), ні на адресу її довірителя ОСОБА_3 не надходило жодної заяви від адвоката Поляк М. В. із додатками про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відправлення даної заяви із додатками позивачу. Оскільки представником відповідачів адвокатом Поляк М. В. порушено порядок подання до суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, та такі докази не були заздалегідь направлені стороні позивача, вважає, що суд не може брати їх до уваги під час вирішення питання про розподіл судових витрат.
Вказує на те, що звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необгрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачами витрати на правову допомогу. Вважає, що представником відповідачів, адвокатом Поляк М. В. не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача ОСОБА_3 були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, оскільки саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача. Зазначає, що заява представника відповідачів про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, допущення ним зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Просить заяву адвоката Поляк М. В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення повернути заявнику без розгляду, однак якщо суд знайде підстави задовольнити вимоги адвоката Поляк М. В., просить зменшити розмір витрат пов?язаних з розглядом справи, які складається із витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь відповідачів по 500 грн. на кожну.
23.05.2024 року представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокатом Поляк М.В. було скеровано до суду заперечення на клопотання про повернення заявнику без розгляду/про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Зазначає, що ухвалення додаткового рішення у справі не є етапом (стадією) виконання судового рішення, а його ухвалення ніяким чином не спрямовано на виконання основного рішення суду у справі, а навпаки - породжує виникнення нового додаткового судового рішення, яке підлягає виконанню окремо від основного рішення суду. А тому, враховуючи наведене, вважає, що посилання представника позивача - адвоката Якобишеної Т.Д. на ч.2,4 ст.183 ЦПК України, які регулюють порядок подання заяв на етапі виконання судового рішення є безпідставним, оскільки у даній справі етап виконання судового рішення ще навіть не розпочато, жодної заяви, клопотання, заперечення чи скарги з метою виконання рішення суду - не подано.
Крім того, вказує на те, що 03 травня 2024 року представнику позивача - адвокату Якобишеній Т.Д. на електронну адресу зазначену у всіх процесуальних документах по суті, було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками. Враховуючи той факт, що представником позивача за результатами отримання на електронну пошту доказів понесених витрат та ознайомлення із матеріалами справи було подано клопотання про зменшення розміру судових витрат, вважає, що доводи представника позивача про порушення принципу змагальності у даній справі - є безпідставними, а підстави для відмови у відшкодуванні судових витрат - відсутні.
Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Якобишена Т.Д. направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Просила розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за її відсутності. Зазначила, що нею заперечується отримання заяви на електронну адресу, вказує на те, що нею були отримані лише додатки до заяви. Доводи викладені в своєму клопотанні про повернення заявнику без розгляду/про зменшення розміру витрат на правову допомогу підтримує в повному обсязі.
Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокат Поляк М.Я. скерувала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителів. Просила задовольнити вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням доводів наведених в заяві та запереченнях.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд зважає на наступне.
Судом встановлено, що 01.12.2021 року між ОСОБА_1 та АО «Поляк і Партнери» було укладено договір №233/21 про надання (правничої) допомоги (а.с. 124-128).
Згідно акту (звіту) про надані послуги від 15.04.2024 року вбачається, що відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано правничу допомогу на загальну суму 39 980 гривень за наступні послуги адвоката: 20.05.2023 р. консультація в офісі (1 год. 30 хв.); 29.05.2023 р. підготовка відзиву на позовну заяву (3 год.); 23.08.2023 р. підготовка клопотання про закриття провадження (3 год.); 13.03.2024 р. підготовка заперечень на клопотання про витребування доказів судом (2 год.); 25.03.2024 р. підготовка клопотання про поновлення провадження у справі (1 год.); підготовка до судових засідань та участь в судових засіданнях, представницто інтересів клієнта в суді (2 год. 2023 р. та 2 год. 2024 р.) (а.с.120-121).
Копією квитанції до прибуткового касового ордера №39/04/24 від 12.04.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 (через ОСОБА_1 ) на підставі договору про надання правової допомоги №141/23 від 10.04.2023 року було сплачено 19 990 гривень АО «Поляк і Партнери» (а.с.122).
Копією квитанції до прибуткового касового ордера №38/04/24 від 12.04.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №233/21 від 01.12.2024 року було сплачено 19 990 гривень АО «Поляк і Партнери» (а.с.123).
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Відповідно до ч. 1 ст.141, п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись законом, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
Вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Поляк М.В. відповідачам послуг з професійної правничої допомоги на підставі договорів про надання правової допомоги.
Разом з цим, суд зауважує на тому, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи докази подані представником відповідачів на підтвердження надання адвокатом юридичних послуг, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є необґрунтованим та завишеним.
Суд вважає, що відповідачами не доведено витрати в розмірі 39 980 грн. за надані послуги правничої допомоги, а також витрати у вказаному розмірі на думку суду не відповідають співмірності складності справи, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, який підлягає відшкодуванню відповідачам, підлягає зменшенню та відшкодуванню у розмірі 4500,00 гривень кожному відповідачу, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності та необхідних процесуальних дій сторони.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є визначальними для визначення подібності правовідносин. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомустаттею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Враховуючи те, що судом у цивільній справі №727/3718/23 питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт та з урахуванням принципу розумності, справедливості, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,76,77,81,141,246,259,263,264,265,268,270,354 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Поляк Марії Володимирівни, про ухвалення додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2024 року про стягнення судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце зареєстроване проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце зареєстроване проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 гривень.
В решті частині заявлених вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд до Чернівецького апеляційного суду, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть податиапеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст судового рішення складено 23.05.2024 року.
Суддя Слободян Г.М.