233 № 233/2767/24
Р І Ш Е Н Н Я
03 червня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу окремого провадження 233/2767/24 за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кошель Артем Сергійович, заінтересована особа Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - «про встановлення факту смерті»,
ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її свекрухи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Термез, Узбекистан, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років у місті Донецьку Донецької області. На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Заявниця, її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за наведених у заяві підстав.
Заінтересована особа Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - повідомлена про розгляд справи належним чином, заперечень проти заявлених вимог суду не подала.
Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку:
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
За приписами абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених за заявою окремого провадження вимог встановлення факту смерті ОСОБА_3 , суд виходив з такого:
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Термез, Узбекістан (копія паспорту, серії НОМЕР_1 , на звороті а.с.10 а.с.11).
Ця подія відбулася в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.
На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявниця надала суду копії:
- довідки про причину смерті (до форми №106/у № 3933, видається для поховання) ОСОБА_3 , 1937 р. н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 86 років від атеросклеротичної хвороби серця (а.с.9);
- «Свидетельства о смерти» зразка т.з. «днр» російською « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років в місті Донецьку, Київський район (зворот а.с.9);
- показами допитаної у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 , яка пояснила, що 22 травня 2023 року за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 померла мати її чоловіка ОСОБА_4 ОСОБА_3 .
Протягом 8 років перед смертю ОСОБА_3 постійно хворіла на тахікардію. Вони з чоловіком доглядали ОСОБА_3 і останнім часом проживали разом із нею.
Ховали ОСОБА_3 родиною: вона та її чоловік, двоюрідна сестра померлої ОСОБА_5 та близька подруга померлої ОСОБА_6 .
Оформлення документів на поховання ОСОБА_3 та її поховання було здійснено за рахунок її (заявниці) сім`ї коштів, накопичених за рахунок дивідендів від оренди належної їй землі.
Поховали ОСОБА_3 на закритому цвинтарі «Красний Пахарь» у м. Донецьку. На територію кладовища нікого не пропустили окрім сина померлої - її (заявниці) чоловіка ОСОБА_4 та людей, які обслуговували поховання. Витрачені на організацію поховання кошти були передані готівкою працівникам похоронного бюро на самому цвинтарі.
Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно їй як особі, яка здійснила поховання, для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та отримання допомоги на поховання;
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (зворот а.с.26 а.с.31), аналогічними показам свідка ОСОБА_1 ;
а також фото померлої ОСОБА_3 під час церемонії прощання із нею (а.с.36,37).
Та обставина, що свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про її смерть, з огляду на нижченаведене законодавство.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»:
«Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.
За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території (частина 1).
Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року.
Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України» (частина 2).
У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (частина 2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (частина 3).
Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
На теперішній час до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація смерті, не внесені зміни, з огляду на положення ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а отже даний факт смерті підлягає встановленню у порядку цивільного судочинства.
З огляду на наведе, суд визнає надані заявницею докази належними та допустимими в частині інформації щодо смерті ОСОБА_3 , та вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
За положеннями ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,317,319 ЦПК України, суд
Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Термез, Узбекістан, зареєстрованої за життя за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років у місті Донецьку Донецької області, Україна, від атеросклеротичної хвороби серця.
Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення у повному обсязі складено 05.06.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: