Справа № 752/7607/24
Провадження № 2/752/4448/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря судових засідань - Крушельницької Д.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" адвоката Гонтара Дмитра Олександровича про передачу за територіальною підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Сіті Кепітал", про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва №74-2908/2018-1 від 29.08.2018 та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою судді від 25.04.2024 відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

20.05.2024 від представника ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал" Гонтара Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Клопотання про передачу справи за підсудністю мотивоване тим, що однією із вимог позовної заяви є розірвання Договору №74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.08.2018, відповідно до умов якого позивач не набув майнових прав на майбутній об`єкт нерухомого майна у зв`язку з частковою сплатою вартості об`єкта нерухомості. На думку представника відповідача, спір виник не з приводу нерухомого майна, а з приводу виключно договірних відносин між сторонами, а відтак позов має бути поданий за загальними правилами підсудності, згідно норм ст. 27 ЦПК України, за місцезнаходженням відповідача - у Шевченківському районному суді міста Києва.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо вимог заявленого клопотання та передачі даної справи до іншого суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлений у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Вирішуючи клопотання суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою (виключна підсудність).

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України).

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо (п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить розірвати Договір №74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.08.2018, укладеним між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал", предметом якого є отримання у власність ОСОБА_2 за передані ним грошові кошти в управління ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал" об`єкта нерухомості, яким є квартира у житловому комплексі «Паркова долина» за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться у Голосіївському районі м. Києва.

Позивач вважає, що відповідач не здійснив належного виконання свого зобов`язання щодо передачі у власність майнових прав на об`єкт інвестування йому, як довірителю, а тому відповідачем було порушено умови договору №74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.08.2018.

Наведене свідчить, що спір у справі стосується виконання договору участь у фонді фінансування будівництва, тобто договору з приводу майнових прав на нерухоме майно, а тому він повинен розглядатись за правилами виключної підсудності, визначеної ч.1 ст.30 ЦПК України.

Оскільки незавершений будівництвом об`єкт нерухомості знаходиться в Голосіївському районі м. Києва, то справа за позовом ОСОБА_2 підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Крім того, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - «Конвенція») передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч.1 ст.6 Конвенції).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" адвоката Гонтара Дмитра Олександровича про передачу за територіальною підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Сіті Кепітал", про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва №74-2908/2018-1 від 29.08.2018 та стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя А.В. Слободянюк