печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-2680/24
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Габрисі О.М.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних, -
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - позивач, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.03.2024 року, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48 183,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133,68 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.04.2024 року між Акціонерним банком «Синтез» (далі - АБ «Синтез») та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 070404/1 (далі - Договір кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року), на загальну суму 525 000,00 доларів США, строком до 12.06.2009 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних, у забезпечення виконання якого банку було передано в іпотеку нерухоме майно - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 30.04.2009 року між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та АБ «Синтез» було укладено договір про відступлення прав за кредитним договором та договір відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до умов якого ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» набуло право вимоги виконання відповідачем зобов`язань за Договором кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, укладеним між АБ «Синтез» та ОСОБА_2 . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2010 року у справі № 2-309/10 позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» суму боргу у розмірі 638 586,97 доларів США та 444 769,90 грн.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 14.09.2011 року. Проте, заборгованість за Договором кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року не погашена, а рішення суду не виконано. Зазначає, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання, у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на стягнення 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Посилаючись на те, що з ухваленням рішення суду про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилось та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам за рішенням суду (3% річних) за період часу 09.02.2019 року по 08.02.2022 року у розмірі 48 183,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133,68 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2022 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, та підготовче засідання у справі призначено на 08.12.2022 року.
26.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про участь в підготовчому засіданні, призначеному на 08.12.2022 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, в режимі відеоконференції відмовлено.
08.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 08.12.2022 року, без фіксування технічними засобами.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2022 року, у зв`язку із неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 07.03.2023 року.
26.01.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про участь в підготовчому засіданні, призначеному на 07.03.2023 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, в режимі відеоконференції відмовлено.
07.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 07.03.2023 року, за його відсутності.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 08.06.2023 року.
27.04.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, призначеному на 08.06.2023 року, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, в режимі відеоконференції відмовлено.
08.06.2023 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 19.09.2023 року.
19.09.2023 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 13.12.2023 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача та необхідністю уточнення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2024 року.
19.03.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 27.05.2024 року.
19.03.2024 року з використанням системи «Електронний суд» та 09.04.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48 183,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133,68 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. Вказана заява була передана головуючому судді 25.03.2024 року.
В судове засідання 27.05.2024 року з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що було зазначено представником в судовому засіданні 13.12.2023 року.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд встановив, що 07.04.2024 року між Акціонерним банком «Синтез» (далі - АБ «Синтез»; Банк) та ОСОБА_2 (далі - Позичальник) укладено договір кредитної лінії № 070404/1 (далі - Договір кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року), відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає Позичальнику кредит у доларах США на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а. с. 6 - 8).
Відповідно до п.п. 1.2. - 1.4. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, ліміт заборгованості за кредитною лінією - 90 000,00 доларів США. Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 06.04.2005 року включно. Процента ставка за користування коштами кредиту - 18% річних.
Додатковою угодою № 2 від 30.03.2005 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 06.04.2006 року включно (а. с. 10).
Додатковою угодою № 3 від 16.11.2005 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.2. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, у наступній редакції: Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 125 000,00 доларів США (а. с. 11).
Додатковою угодою № 4 від 09.12.2005 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.2. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, у наступній редакції: Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 175 000,00 доларів США (а. с. 12).
Додатковою угодою № 5 від 21.03.2006 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п.п. 1.2., 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 05.04.2007 року включно. Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 205 000,00 доларів США (а. с. 13).
Додатковою угодою № 6 від 19.10.2006 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.2. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, у наступній редакції: Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 255 000,00 доларів США (а. с. 14).
Додатковою угодою № 7 від 22.03.2007 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п.п. 1.2., 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 20.09.2007 року включно. Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 300 000,00 доларів США (а. с. 15).
Додатковою угодою № 8 від 17.05.2017 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.2. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, у наступній редакції: Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 450 000,00 доларів США (а. с. 16).
Додатковою угодою № 9 від 18.09.2007 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 17.09.2008 року (а. с. 17).
Додатковою угодою № 10 від 16.09.2008 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п.п. 1.2., 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 16.03.2009 року. Ліміт заборгованості за кредитною лінією - 525 000,00 доларів США (а. с. 18).
Додатковою угодою № 11 від 13.03.2009 року до Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, сторони виклали п. 1.3. Договору кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року у наступній редакції: Строк дії кредитної лінії з 07.04.2004 року по 12.06.2009 року (а. с. 17).
30.04.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та АБ «Синтез» було укладено договір про відступлення прав за кредитним договором, відповідно до умов якого ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» набуло право вимоги виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Договором кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, укладеним між АБ «Синтез» та ОСОБА_2 (а. с. 20 - 22).
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2010 року у справі № 2-309/10 позов ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» суму боргу у розмірі 638 586,97 доларів США та 444 769,90 грн.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а. с. 23 - 24).

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2010 року у справі № 2-309/10 набрало законної сили 14.09.2011 року (а. с. 25).

На виконання зазначеного судового рішення Печерським районним судом м. Києва 16.11.2011 року видано виконавчий лист № 2-309/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» суми боргу у розмірі 638 586,97 доларів США, 444 769,90 грн. та судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. (а. с. 25).

За положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 2 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення.

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 1410цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» зазначало, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2010 року у справі № 2-309/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання ОСОБА_2 перед банком та його порушення. Вказане рішення суду набрало законної сили 14.09.2011 року та 16.11.2011 року видано виконавчі листи, проте, рішення суду відповідачем не виконано.

Отже, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак, суд вважає, що кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення до дати виконання рішення суду.

Такої ж позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 16.11.2018 року у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 року у справі № 924/312/18, де вказано, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

За таких обставин, оскільки рішення суду є обов`язковим, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконав рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2010 року у справі № 2-309/10, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за Договором кредитної лінії № 070404/1 від 07.04.2024 року, 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період часу 09.02.2019 року по 08.02.2022 року становить 48 183,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133,68 грн.

Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 48 183,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133,68 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 237,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6454-613 від 15.06.2022 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано. Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України; ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 133-142, 263-265, 267, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість у розмірі 48 183 (сорок вісім тисяч сто вісімдесят три) долара США 69 центів, що за курсом Національного банку України станом на 08.02.2022 року еквівалентно 1 349 133 (один мільйон триста сорок дев`ять тисяч сто тридцять три) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» 20 237 (двадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 01 коп. у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 03.06.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко