13.05.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна,
Ухвалою суду від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 13.05.2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Позивач в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, пояснень до суду не надходило.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.03.1999 року по цивільній справі № 2-591/99 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, позовні вимоги задоволено. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5626 гривень в рахунок відшкодування шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.12.1999 року розстрочено ОСОБА_3 виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.03.1999 року строком на 3 місяці.

Актом опису і арешту майна, складеного 09.12.199 року державним кионавцем Дніпровського ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона, накладено арешт на належну ОСОБА_3 частину вказаного житлового будинку та автомобіль.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєсттру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 357763785 від 10.12.2023 року, вбачається, що 05.10.2005 року за № 2463026 Першою Херсонською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на прві власності ОСОБА_3 , підстава обтяження - ухвала Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.11.1999 року.

29.03.2000 року ОСОБА_3 виконав рішення суду від 17.10.1999 року в повному обсязі, про що свідчать надані позивачем копії розписок ОСОБА_2 про отримання останнім грошових коштів.

04.04.2000 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона винесено постанову 3-577 про знятття арешту з частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , оскільки 29.03.2000 року сума боргу 5626 грн сплачена повністю.

Згідно актового запису № 1004, зробленого 29.05.2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу № 32524215 від 26.11.2012 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Перша Херсонська державна нотаріальна контора зареєструвала спрадкову справу № 53797598 спадкодавця ОСОБА_3 .

На теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, відкриту після померлого чоловіка ОСОБА_3 , оскільки існує зареєстрований арешт вказаного житлового будинку, що належав останньому на праві власності за життя.

Листом №54784 від 01.12.2023 року начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив, що за інформацією спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо відкриття та виконання виконавчих документів відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 14.11.2023 року відсутні та на примусовому виконанні не перебувають. Також повідомлено, що відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бут знятий за рішеням суду.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, а заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позовної вимоги про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна позивача, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Отже, дане рішення з дня набрання ним законної сили є підставою для реєстрації припинення обтяження, а тому суд, не може перебирати на себе повноваження вказаних вище суб`єктів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт з частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.11.1999 рокута зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 05.10.2005 року за №2463026.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.І. Майдан