_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1282/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 Київський районний суд у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря - Грабової Т.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування реєстрації права власності на неіснуючу будівлю,-

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора Кравця Олександра Володимировича від 13.07.2018 за індексним номером: 42048565 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

При цьому представник позивача посилається на те, що 19.04.2021 надійшов лист Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 01-12/350, в якому повідомлялось, що «..на прилеглій території до ЖК «ОМЕГА» між будинками АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 дорога та будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 планується проведення робіт з благоустрою території згідно план-схеми та проекту. 26.03.2021 КРА ОМР проведено комісійне обстеження вказаної території у складі представників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради. В ході обстеження зафіксовано, що за вищевказаною адресою розташовано споруду з каменю та металу (гараж). Відповідно інформації представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташовано споруду, а саме гараж відсутні, земельна ділянка належить територіальній громаді м. Одеса. Відповідно до інформації представника Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради встановлено, що дані про видачу будь-яких погоджень схеми розміщення гаражу за даною адресою відсутні». Проте, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 13.07.2018 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравцем Олександром Володимировичем прийнято рішення за індексним номером 42048565 (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на гараж № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з інформаційних даних ДРРПНМ, загальна площа вказаного гаражу становить 20,5 кв.м. Представник позивача зазначив, що рішення державного реєстратора Кравця О.В. за індексним номером: 42048565 (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на гараж № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є незаконним та таким, що прийняте з грубим порушенням встановленого порядку державної реєстрації щодо новостворених об`єктів нерухомого майна. Отже, реєстрація права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 проведена всупереч приписам законодавства, а саме: за відсутності документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку; належного документа про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Однак, державний реєстратор, проігнорувавши відсутність у заявника вищевказаних документів, які є обов`язковими для державної реєстрації новоствореного об`єкта нерухомого майна, прийняв рішення про державну реєстрації прав, що, в свою чергу, призвело до незаконного визнання і підтвердження державою в особі державного реєстратора факту виникнення речових прав на об`єкт самочинного будівництва, розташованого на землях комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Крім того, надані ОСОБА_1 документи не посвідчують в нього права на забудову відповідної земельної ділянки. Наявність державної реєстрації речових прав в ДРРПНМ на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , створює передумови для проведення будівельних робіт, незаконного відчуження новозбудованого об`єкта третім особам та створює підстави для незаконного використання та подальшої забудови земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованої під таким об`єктом. Представник позивача зауважив, що станом на зараз гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , як об`єкт нерухомого майна, не існує. Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради листом від 18.05.2023 № 01-18/818 повідомив, що спеціалістами управління державного контролю за використанням та охороною земель Департаменту 12.05.2023 здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 (гараж № НОМЕР_2 ) з метою огляду земельної ділянки. За результатами огляду встановлено, що на земельній ділянці будівлі або споруди відсутні. Разом з тим, матеріалами план-схеми та фотофіксацією підтверджується, що гараж № НОМЕР_2 дійсно знищено. Отже, так як гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 не існує в натурі, то рішення державного реєстратора повністю втрачає свій сенс та створює передумови для подальшої забудови земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Таким чином, оскільки об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 (гараж № НОМЕР_2 ), було знищено, відтак в силу приписів ст. 349 ЦК України право власності на такий об`єкт вважається припиненим, а відповідний розділ Державного реєстру прав на вказаний об`єкт нерухомого майна має бути закритим, а тому вони звертаються до суду з даним позовом. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору.

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на неіснуючу будівлю підтримала в повному обсязі.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги про скасування реєстрації права власності на неіснуючу будівлю визнав.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 19.04.2021 надійшов лист Київської районної адміністрації Одеської міської ради за № 01-12/350, в якому повідомлялось, що «..на прилеглій території до ЖК «ОМЕГА» між будинками АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 дорога та будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 планується проведення робіт з благоустрою території згідно план-схеми та проекту. КРА ОМР 26.03.2021 проведено комісійне обстеження вказаної території у складі представників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради. В ході обстеження зафіксовано, що за вищевказаною адресою розташовано споруду з каменю та металу (гараж). Відповідно інформації представника Департаменту комунальної власності Одеської міської ради документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташовано споруду, а саме гараж відсутні, земельна ділянка належить територіальній громаді м. Одеса. Відповідно до інформації представника Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради встановлено, що дані про видачу будь-яких погоджень схеми розміщення гаражу за даною адресою відсутні».

З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - ДРРПНМ) 13.07.2018 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кравцем Олександром Володимировичем прийнято рішення за індексним номером 42048565 (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на гараж № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Як вбачається з інформаційних даних ДРРПНМ, загальна площа вказаного гаражу становить 20,5 кв.м.

Листом від 07.06.2023 року № 1538/03.01-07 Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомило, що станом на 31.12.2012 відсутня інформація про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (гараж №611).

Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради листом від 18.05.2023 № 01-18/818 повідомив, що 12.05.2023 року за результатами огляду спеціалістами управління державного контролю за використанням та охороною земель Департаменту земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що на вказаній земельній ділянці будівлі або споруди відсутні.

Таким чином, станом на даний час наявна державна реєстрація речових прав на об`єкт, якого фактично не існує в натурі.

Наявність державної реєстрації речових прав в ДРРПНМ на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , створює передумови для проведення будівельних робіт, незаконного відчуження новозбудованого об`єкта третім особам та створює підстави для незаконного використання та подальшої забудови земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованої під таким об`єктом.

Так, рішення державного реєстратора прийняте за відсутності документів, які посвідчують виникнення в ОСОБА_1 речових прав на гараж.

Підставами для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 стали наступні документи: технічний паспорт від 15.06.2018, виданий ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»; рішення Виконавчого комітету місцевої Ради депутатів від 28.03.1978 № 188, видавник Київська районна рада народних депутатів, рішення Виконавчого комітету місцевої Ради депутатів від 20.10.1978 № 909, видавник Київська районна рада народних депутатів.

Проте, вищевказані підстави виникнення права власності не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки, як зазначалось в листі ДЗР ОМР від 18.05.2023 за № 01-18/818, Одеською міською радою не приймалось рішень щодо передачі у власність або користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташовано гараж № НОМЕР_2 .

Щодо вищезазначених рішень Київської районної ради народних депутатів, то відповідно до листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 17.08.2020 № 2834-11.1-29 повідомлено, що згідно з описом справ постійного зберігання та журналу реєстрації рішень виконкому Київської районної ради депутатів трудящих за 1978 рік рішення під № 188 за датою 28.03.1978 року не існує. Зареєстровано рішення виконкому Київської районної ради депутатів трудящих від 03.03.1978 року № 188 (далі - мовою оригіналу) «О приемке в эксплуатацию жилого дома АДРЕСА_7 ».

В перевірених документах виконкому Київської районної ради депутатів трудящих за 1978 рік знайдено рішення від 17.03.1978 року № 198 (далі - мовою оригіналу) «О присоединении 66 гаражей, раннее установленных на 3-й станции Черноморской дороги автостоянке добровольного общества «Автомотолюбитель УССР». Також надано копію рішення виконкому Київської районної ради народних депутатів від 20.10.1978 року № 909 (далі - мовою оригіналу) «О переоборудовании 8 бытовых сараев на автостоянке № 10 добровольного общества «Автомотолюбитель УССР» под гаражи для хранения автомобилей личного пользования» з усіма наявними додатками.

Отже, вказані рішення дійсно існують, але жодним чином не посвідчують права на забудову відповідної земельної ділянки ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації подано технічний паспорт на вказаний гараж, виготовлений від 15.06.2018 року ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ».

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 (у редакції чинній на момент виготовлення технічного паспорту), технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику.

Таким чином, технічний паспорт є документом, в якому містяться лише технічні характеристики об`єкта нерухомості, та є результатом проведеної технічної інвентаризації.

Однак, у вказаному технічному паспорті вказано, що гараж № НОМЕР_2 нібито побудований 1991 році.

З метою встановлення інформації щодо проведення технічної інвентаризації вказаного гаражу в період до 05.08.1992 року, відомостей про його власників (користувачів), площі та реєстрації права власності на зазначений гараж у період до 01.01.2013 року, Юридичним департаментом направлено відповідний запит до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.

Листом КП «БТІ» ОМР від 07.06.2023 року за № 1538/03.01-07 повідомлено, що станом на 31.12.2012 відсутня інформація про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (гараж № 611). Разом з тим повідомило, що станом на 01.06.2023 інвентаризаційна та реєстраційна справи на зазначений об`єкт нерухомого майна не зареєстровані.

Враховуючи те, що до 01.01.2013 реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно проводилася Бюро технічної інвентаризації із видачею про це відповідних документів або проставлянням відповідних штампів (відміток) на самих документах, то, з урахуванням наявної інформації КП «БТІ» ОМР стосовно спірного гаражу, останній не може вважатись таким, що побудований до 1991 року.

Таким чином, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, що посвідчує виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна, та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт, так само, як і вказані вище довідки не входять до переліку документів, визначених законодавством, на підставі яких має проводитись реєстрація права власності на об`єкт нерухомості з відкриттям розділу.

Державним реєстратором замість передбаченої п. 41 Порядку процедури державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна проведено державну реєстрацію прав, які начебто виникли в ОСОБА_1 до 1 січня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Водночас, ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ч. 1 ст. 5 цього ж Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, яка набрала чинності 01.01.2016 року (далі - Порядок).

Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно зі п. 41 Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Звертаємо увагу, що імперативна вимога законодавства щодо надання під час державної реєстрації речових прав на новостворений об`єкт нерухомого майна документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта зумовлена необхідністю підтвердження правомірності забудови заявником території, порядок якої встановлений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Незважаючи на вищевикладені приписи законодавства, державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Згідно з п. 1.1 Положення по Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 року № 809 (надалі - Положення), адресний реєстр міста Одеси - це електронна база даних, яка містить відомості про адреси об`єктів нерухомого майна, розташованих на території міста Одеси.

Відповідно до п. 4.4. даного Положення єдиним документом, який підтверджував присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна у м. Одесі на момент проведення згаданої державної реєстрації (крім земельних ділянок), було відповідне розпорядження районної адміністрації Одеської міської ради, яке видавалось на підставі довідки з Адресного реєстру м. Одеси про резервування адреси відповідного нерухомого майна.

При цьому, ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації не надано відповідне розпорядження районної адміністрації Одеської міської ради про присвоєння вищевказаної адреси.

Таким чином, реєстрація права власності на спірний гараж за ОСОБА_1 проведена всупереч вищевказаним приписам законодавства, а саме 1) за відсутності документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку; 3) належного документа про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Однак, державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрації прав, що, в свою чергу, призвело до незаконного визнання і підтвердження державою в особі державного реєстратора факту виникнення речових прав на об`єкт самочинного будівництва, розташованого на землях комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, державна реєстрація речових прав на гараж № НОМЕР_2 суперечить положенням законодавства та порушує права територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку комунальної власності, розташовану під таким об`єктом.

Крім того, слід зазначити, що Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради листом від 18.05.2023 року № 01-18/818 повідомив, що спеціалістами управління державного контролю за використанням та охороною земель Департаменту 12.05.2023 року здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 (гараж № НОМЕР_2 ) з метою огляду земельної ділянки. За результатами огляду встановлено, що на земельній ділянці будівлі або споруди відсутні. Разом з тим, матеріалами план-схеми та фотофіксацією підтверджується, що гараж № НОМЕР_2 дійсно знищено. Тобто, станом на зараз гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 як об`єкт нерухомого майна не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що однією з підстав припинення права власності є знищення майна.

Відповідно до ст. 349 ЦК України у разі знищення майна право власності на нього припиняється.

Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема, залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату.

З аналізу положень цивільного законодавства вбачається, що об`єктом права власності на річ є фактично існуючий предмет матеріального світу, щодо якого у власника виникають не лише правомочності володіння, користування та розпорядження, але й обов`язок з належного його утримання. У свою чергу, знищення такого предмета унеможливлює існування щодо нього будь-яких речових прав та, відповідно, є підставою для припинення права власності на таку річ. При цьому, ризик знищення майна, незалежно від причин такого знищення, лежить саме на його власникові.

Слід зазначити, що до 2018 року стаття 349 ЦК України містила частину другу, відповідно до якої «у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру», однак на підставі Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року № 2597-VIII другу частину було виключено.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №916/2791/13 дійшла до наступних висновків, що «державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Таким чином, державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності».

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 909/526/18, від 08.07.2020 року у справі № 922/1349/18, від 15.07.2020 року у справі № 915/476/19.

Таким чином, відповідно до обов`язкових для застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду сама по собі реєстрація права власності є лише моментом, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (зокрема, фактичне існування самої речі!. Сама по собі наявність запису про право власності, тобто лише титулу, не свідчить про наявність такого права за відсутності речі.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, зокрема в разі знищення об`єкта нерухомого майна.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі знищення об`єкта нерухомого майна або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується.

Розділ Державного реєстру прав закривається державним реєстратором одночасно із проведенням державної реєстрації припинення речових прав, обтяжень речових прав, про що державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача.

Отже, так як гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 не існує в натурі, то рішення державного реєстратора повністю втрачає свій сенс та створює передумови для подальшої забудови земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Таким чином, оскільки об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 (гараж № НОМЕР_2 ), було знищено, відтак в силу приписів ст. 349 ЦК України право власності на такий об`єкт вважається припиненим, а відповідний розділ Державного реєстру прав на вказаний об`єкт нерухомого майна має бути закритим.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги Одеської міської ради законними, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 застосовані заходи забезпечення позову та накладено арешт на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При таких обставинах, з огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає, що підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,141,142,200,247,258,259,273,352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1, ) - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Кравця Олександра Володимировича від 13.07.2018 за індексним номером: 42048565 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на гараж № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 із закриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Одеської міської ради (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: ідентифікаційний код: 26302537, р/р НОМЕР_3 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) сплачений судовий збір в розмірі 2013 (дві тисячі тринадцять) гривень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (, місцезнаходження: вул. Черняховського, 6, м. Одеса) повернути Одеській міській раді (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: ідентифікаційний код: 26302537, р/р НОМЕР_3 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172), 50 відсотків судового збору в розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні, сплаченого на рахунок UA0015756 (Платіжна інструкція №789 від 11 жовтня 2023 р. на загальну суму 2684 гривень) та повернути 50 відсотків судового збору в розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) гривна, сплаченого на рахунок UA0015756 (Платіжна інструкція №917 від 04 грудня 2023 р. на загальну суму 1342 гривні).

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2023 року.

Зняти арешт з гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2024.

Суддя Огренич І. В.