Дата документу 21.05.2024 Справа № 2-1430/2011
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-1430/2011
Провадження №22-ц/807/862/24
Головуючий в 1-й інстанції Мурашова Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О. З.,
секретарБєлова А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ларченко Юлії Олександрівни на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2024 року, постановлену у м. Запоріжжі (повний текст ухвали складений 20 лютого 2024 року) у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 боржник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Ларченко Ю.О. звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі, мотивуючи її тим, що заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2011р. з нього на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.05.2011р. і до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення він не отримував та про його існування не знав до 2018 року, поки Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі в примусовому порядку не було розпочато стягнення з нього заборгованості по аліментам шляхом звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно з постановою від 20.02.2018 у виконавчому провадженні ВП №54512383. В подальшому постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2022 за його апеляційною скаргою вищевказане рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя було скасовано та прийнято нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.05.2011р. до внесення змін Законом України від 17 травня 2017 року №037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, тобто до 07.07.2017р. включно, після стягувати аліменти не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.07.2017р. та до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим, 24.01.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. За час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №54512383 йому загалом було нараховано аліментів в сумі 296 110,40 грн., ним сплачено 150 486,98 грн., заборгованість становила 145 623,42 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця. Однак з урахуванням постанови Запорізького апеляційного суду від 21.12.2022 заборгованість за аліментами фактично відсутня. В той же час, перерахунок боргу відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду проведено не було. Натомість, 23.05.2023 постановою державного виконавця за заявою ОСОБА_2 відкрито нове виконавче провадження ВП № 71865569, відповідно до якого з нього мають стягуватися аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину,починаючи з 26.05.2011 року,тобто до 07.07.2017 року включно, після стягувати аліменти не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.07.2017 року та досягнення повноліття найстаршою дитиною. Після відкриття нового провадження йому знову було нараховано борг зі сплати аліментів, починаючи з 26.05.2011 року, сплачені ним до цього в іншому виконавчому провадженні аліменти в розмірі 150 486,98 грн. державним виконавцем враховані не були. З цього приводу він 07.09.2023 звернувся до Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі з заявою про зарахування аліментів, сплачених за виконавчим провадженням ВП №54512383, у виконавчому провадженні ВП №71865569, оскільки обидва ці провадження було відкрито за одним і тим же рішенням суду. Проте, листом від 15.09.2023 у проведенні такого перерахунку йому було відмовлено. Виходячи із аналізу фактичних даних та норм законодавства, вважає, що державним виконавцем порушено норми ч.8 ст.71 Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження». Скаржник просив визнати неправомірною бездіяльність Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в частині непроведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_2 за виконавчим провадженням ВП №71865569 з урахуванням утриманих з ОСОБА_1 аліментів на тих же дітей у виконавчому провадженні ВП №54512383 та зобов`язати державного виконавця провести відповідний перерахунок.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2024 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ларченко Юлії Олександрівни подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до постанови суду апеляційної інстанції, розмір аліментів, що стягнутий зі скаржника за рішенням районного суду зменшено з дати подачі позову до суду, а тому державний виконавець зобов`язаний провести перерахунок заборгованості з аліментів у відповідності до судового рішення та раніше сплачених сум.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2011р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26.05.2011р. і до досягнення дітьми повноліття (арк..22).

Вказане рішення виконувалось в примусовому порядку Комунарським ВДВС у м.Запоріжжі, ВП №54512383.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2022р. рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2011р. скасовано, прийнято нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.05.2011р. до внесення змін Законом України від 17 травня 2017 року №037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, тобто до 07.07.2017р. включно, після стягувати аліменти не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.07.2017р. та до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 24.01.2023 виконавче провадження ВП №54512383 з примусового виконання виконавчого листа 2-1430/2011 від 21.07.2011, виданого на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2011, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 закінчено на підставі п.5 ч.1 ст.39,40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з скасуванням рішення суду.

Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 01.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №54512383 станом на 21.12.2022 (на момент скасування рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.07.2011) становить 145 623,42грн.

Цей розрахунок складений за період з травня 2011 по грудень 2022 та містить помісячні відомості про суми заробітної плати (доходу), з якої утримуються аліменти, суми нарахованих та сплачених аліментів, зокрема, наявні відомості про щомісячну сплату/утримання аліментів з квітні 2018 по грудень 2022.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 23.05.2023 за заявою стягувачки ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП №71865569 з примусового виконання виконавчого листа 2/825/4874/11, виданого 16.05.2023 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.05.2011р. до внесення змін Законом України від 17 травня 2017 року №037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, тобто до 07.07.2017р. включно, після стягувати аліменти не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.07.2017р. та до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 23.05.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №71865569 станом на 01.05.2023 (період грудень 2022-травень 2023) становить 38075,82грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 30.05.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №71865569 станом на 30.05.2023 (період липень 2017-травень 2023) становить 433449,15грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 14.08.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №71865569 станом на 01.08.2023 становить 485962,01грн.

Згідно з розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 31.12.2023 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №71865569 станом на 31.12.2023 становить 539581,53грн.

В цих розрахунках відомості про щомісячну сплату/утримання аліментів зазначені лише за жовтень-грудень 2023,за інший період відомості відсутні.

07.09.2023 боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі із заявою, в якій просив врахувати утримані з нього аліменти за ВП №54512383 на користь ВП №71865569.

Листом начальника Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 15.09.2023 ОСОБА_1 повідомлено про те, що у державного виконавця відсутні повноваження для перенесення коштів, сплачених боржником на користь аліментів з виконавчого провадження №54512383 в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні №71865569.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції виходив з того, що фактичні обставини справи вказують на наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору про розмір заборгованості по аліментам, який може бути вирішений ними добровільно або судом за правилами позовного провадження з доведенням відповідно до принципів змагальності та диспозитивності кожною стороною своїх доводів та заперечень. Під час судового розгляду цієї скарги судом не встановлено порушень з боку державного виконавця норм чинного законодавства, які регулюють порядок визначення розміру заборгованості по аліментам, які б свідчили про неправомірність його дій.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.71 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Зокрема, згідно з ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч.8 ст.71 Закону №1404-VIII спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як вірно вказав суд першої інстанції, законодавчо не передбачено обов`язку державного виконавця розраховувати заборгованість по аліментам на підставі розрахунків заборгованості, складеними державним виконавцем в іншому виконавчому провадженні, навіть, якщо обидва виконавчі провадження фактично стосувались стягнення аліментів за той самий період, але в різних розмірах, що має місце у правовідносинах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Фактично, обов`язок державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам у ВП №71865569 виконано, при цьому скаржник не погоджується із розміром такої заборгованості.

Обставини справи вказують на наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору про розмір заборгованості по аліментам, який може бути вирішений ними добровільно або судом за правилами позовного провадження з доведенням відповідно до принципів змагальності та диспозитивності кожною стороною своїх доводів та заперечень.

При цьому під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду, не встановлено порушень з боку державного виконавця норм чинного законодавства, які регулюють порядок визначення розміру заборгованості по аліментам, які б свідчили про неправомірність його дій.

За таких обставин, суд першої інтонації дійшов обґрунтованого висновку з приводу відсутності підстав для задоволення вимог скарги, з такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ларченко Юлії Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 23 травня 2024 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков