ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2217/23Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/817/412/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №598/2217/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року (ухвалене суддею Щербатою Г.Р., повний текст рішення складено 12 грудня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року.

За час перебування у шлюбі в них народилися двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення подружніх відносин діти проживають з позивачкою і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Після вступу ОСОБА_4 01 жовтня 2022 року на навчання до Приморської академії в Слупську Республіка Польща на денну форму навчання за спеціальністю "логістика", позивачці не вистачає коштів для забезпечення дочки у вищому навчальному закладі.

Вказувала, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, будь-якої матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає.

Тому, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання дочки, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , яка навчається у Поморській Академії в Слупську Республіка Польща, денна форма навчання першого ступеня на напрямку «логістика», аліменти у розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 29 вересня 2023 року до закінчення навчання, тобто до 30 вересня 2025 року, але не довше, як до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох річного віку.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково - стягувати з нього в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 29 вересня 2023 року до закінчення навчання, тобто до 30 вересня 2025 року. Вважає, що рішення суду першої інстанції не є повністю законним та обґрунтованим.

Вказує, що до суду першої інстанції не було подано належних доказів розміру суми оплати за навчання і доказів сплати коштів за період навчання ОСОБА_4 в Приморській академії.

Зі слів дочки йому стало відомо, що позивачка не сплачує кошти за навчання з причин звільнення університетом від оплати студентів країни у якій відбувається війна, а також про те, що ОСОБА_4 отримує соціальну стипендію в розмірі 2700 гривень.

Відповідач заперечує щодо відсутності матеріального утримання ОСОБА_4 , так як він з моменту поступлення на навчання допомагав дочці матеріально надавши при поступленні 600 доларів США та 48 500 грн переказом на карту дочки, що підтверджується виписками з банку, а також з моменту подання заяви від 28 вересня 2023 року здійснював неодноразові перекази на рахунки дочки.

Звертає увагу, що позивачка не вказала про наявність судового наказу виданого Збаразьким районним судом Тернопільської області в справі №598/2216/23 про стягнення з нього аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, однак не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 29 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що не може у повній мірі надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, оскільки розмір його доходу щомісячного цього не дозволяє, а також зазначає, що на його утриманні перебувають: дружина, яка не працює та непрацездатний батько, який є особою пенсійного віку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 частини 4 ст. 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що за час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , яке видане 21 грудня 2004 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , яке видане 05 березня 2009 року (а.с. 6 та 14).

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року у справі №598/956/22 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 15-16 ).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишилася проживати разом з матір`ю.

Згідно довідки №09/06-188, виданої 26 травня 2022 року Збаразькою міською радою Тернопільської області ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а також з нею за вказаною адресою проживають без реєстрації її діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Повнолітня ОСОБА_4 , на даний час навчається на 2 курсі денної платної форми навчання першого ступеня на напрямку «логістика» Поморської Академії в Слупську Республіки Польща і навчання закінчується 30 вересня 2025 року, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с. 9-12).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 , яке видане 05 вересня 2023 року згідно якого вбачається, що він уклав шлюб з ОСОБА_6 , громадянкою Румунії (а.с. 50).

Збаразьким районним судом Тернопільської області від 06 грудня 2023 року видано судовий наказ, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , 2009 року народження в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, однак не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 29 вересня 2023 року і досягнення дитиною повноліття (а.с.55-56).

ОСОБА_1 є аспірантом першого року денної форми навчання кафедри інжинірингу машинобудівельних технологій Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. Оплата навчання - за рахунок коштів фізичних осіб. Терміном навчання з 22 травня 2022 року до 21 травня 2027 року (а.с. 57, 62-67).

Відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договори) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням ОСОБА_1 працює у ТОВ "ТКБ Україна" та отримав заробітну плату за 2023 рік у розмірі 148 137, 98 грн., що у середньому складає 12 344,83 грн. на місяць (а.с. 58).

Згідно виписки від 13 лютого 2024 року №OFMN4D6RNJSS7KFD від Акціонерного товариства комерційного банку "Приват банк" (далі - АТ КБ "Приват банк") ОСОБА_1 здійснював перекази коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 25 червня 2023 року в розмірі 1000 грн., 01 липня 2023 року в розмірі 1000 грн., 11 липня 2023 року в розмірі 1000 грн., 01 листопада 2023 року в розмірі 4000 грн., 12 січня 2023 року в розмірі 2000 грн.(а.с. 59)

З виписки від 13 лютого 2024 року №GBGNL8D5RL9PEPQ0 від АТ КБ "Приват банк" вбачається, що ОСОБА_1 здійснював перекази коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 10 січня 2023 року в розмірі 5500 грн., 17 лютого 2023 року в розмірі 5000 грн., 14 квітня 2023 року в розмірі 130 грн., 03 травня 2023 року в розмірі 5000 грн., 25 травня 2023 року в розмірі 1000 грн., 02 червня 2023 року в розмірі 4000 грн., 06 липня 2023 року в розмірі 2000 грн., 01 серпня 2023 року в розмірі 1000 грн, 03 серпня 2023 року в розмірі 500 грн., 09 серпня 2023 року в розмірі 2500 грн., 14 вересня 2023 року в розмірі 2000 грн., 19 вересня 2023 року в розмірі 4000 грн., 04 грудня 2023 року в розмірі 3000 грн., 13 грудня 2023 року в розмірі 2000 грн., 22 січня 2024 року в розмірі 2000 грн. (а.с. 60-61)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня ОСОБА_4 , в зв`язку з продовженням навчання на денній платній формі в Поморській Академії в Слупську Республіки Польща, потребує матеріальної допомоги, а відповідач - батько дитини, який проживає окремо та працює менеджером в ТОВ «ТКБ Україна», де одержує заробітну плату, має змогу надавати таку матеріальну допомогу, а тому прийшов до переконання про необхідність стягнення з нього аліментів в розмірі, який заявила позивач - 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 29 вересня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 вересня 2025 року, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

Колегія суддів не погоджується повністю з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини.

Аналогічні висновки зробив Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та додані до неї докази, які слід прийняти поновивши строк на їх подання, який пропущений з поважних причин, судом апеляційної інстанції встановлено, що з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на ще одну спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_1 , однак не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 29 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також з платником аліментів проживає непрацездатний батько та дружина, яка є громадянкою іншої країни та не працює.

Враховуючи те, що повнолітня дочка ОСОБА_4 є студентом другого курсу у Поморській Академії в Слупську Республіка Польща, денна форма навчання першого ступеня на напрямку «логістика», тому суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Проте, апеляційний суд також враховує, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, що свідчить про те, що витрати на дитину, яка досягла повноліття, проте продовжує навчання, покладаються як на батька дитини, так і на матір.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що розмір аліментів, які слід стягувати на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, повинен становити - 3000 гривень, оскільки відповідатиме інтересам дитини, виходячи з умов проходження нею навчання, буде враховано матеріальне та сімейне становище платника аліментів, зокрема його можливість, виходячи з отримуваного ним заробітку, утримувати себе, свою повнолітню дитину, неповнолітню дитину та нову сім`ю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для зміни оскаржуваного судового рішення в частині визначення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання у розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст. ст. 7, 141, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2023 року - змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню, щомісячно, з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, з 5000 грн. до 3000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1816 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 09 травня 2024 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Храпак Н.М.