Провадження №2/751/680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засідання Курган В. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 750/18916/23
за позовомТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»
до ОСОБА_1
пропро стягнення кредитної заборгованості
учасники справи та представники:
представник позивача не з`явився
відповідач представник відповідача не з`явився не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором позики № 7928519 від 31.12.2022 в розмірі 40000,00 грн та 2684,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7928519 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 31.12.2022 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір позики №7928519, після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://clickcredit.ua/ru. 31.12.2022 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору № 7928519, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор ЕЕmvkx9b45, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 31.12.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 7928519 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого останній отримав від позикодавця грошові кошти в розмірі 10 000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку останньої зі сплатою відсотків за користування позикою.

11.07.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 7928519 від 31.12.2022.

Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому заборгованість за Договором №7928519 від 31.12.2022 становить 40000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 30000,00 грн - сума заборгованості по відсотках.

ОСОБА_1 позов не визнав, від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує, що додана до позовної заяви копія кредитного договору №7928519 від 31.12.2022 не містить підписів сторін договору. Позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалась у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалась електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою, з можливістю ідентифікувати підписантів договору, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Позивачем не направлено до суду жодного доказу отримання відповідачем коштів. В договорі факторингу №01.02-36/23 відсутні ПІБ відповідача та будь яка інформація щодо осіб, за якими відступається право вимоги. Поданий позивачем реєстр боржників із підписом сторін, уклавших договір факторингу №01.02-36/23, не містить жодної інформації стосовно відповідача. Витяг з реєстру боржників №1 виготовлено позивачем самостійно, він не містить підписів всіх сторін, які уклали договір факторингу. Просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідь на відзив не надходила.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відступіть підстав для задоволення позову виходячи з такого:

Позивачем наданий договір позики №7928519 від 01.01.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , підписаний зі сторони позичальника одноразовим ідентифікатором, факт укладення якого відповідач заперечує (а.с.6-9). Дані позичальника у цьому договорі суперечать даним про відповідача з Єдиного демографічного реєстру тільки в частині зазначення місця проживання, оскільки з 07.10.2022 ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 , за даними позивача проживає в АДРЕСА_2 (а.с. 29).

Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №7928519 від 01.01.2023 здійснений позивачем, заборгованість станом на 04.12.2023 становить 40000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 30000,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-12).

Згідно з договором факторингу № 01.02-36/23 від 01.07.2023, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.13-16).

У реєстрі боржників за договором факторингу № 01.02-36/23 від 01.07.2023 від 11.07.2023 прізвище відповідача відсутнє (а.с. 17).

Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог виходячи з такого:

Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції про необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт.

З наданих позивачем документів вбачається, що кредитний договір між сторонами укладалися в електронній формі. Про цьому позивачем не надано доказів отримання кредитних коштів ОСОБА_1 в готівковій чи безготівковій формі.

Позивач не скористався своїм правом на витребування доказів і не заявляв клопотань про витребування з банківських установ відомостей щодо зарахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 .

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За відсутності доказів перерахування кредитних коштів відповідачу, у суду відсутні підстави для висновку про укладення договору позики (кредиту).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та є усталеною судовою практикою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, тобто вимоги ст. 1046 ЦК України поширюються і на кредитні правовідносини.

Суд вважає на необхідне додатково зазначити, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не підписаний первісним кредитором та не підтверджений даними з особового рахунку позичальника про рух кредитних коштів.

Щодо наявності права вимоги до боржника:

Доказами, якими фактор обґрунтовує своє право вимоги до боржника, слід визнавати будь-які документи, які безпосередньо вказують на наявність у нього права грошової вимоги, а саме: договір факторингу, укладений за правилами, визначеними ст. 1077 ЦК України; копія первісного договору між клієнтом і боржником, де клієнт по відношенню до боржника є кредитором, інші документи, які вказують на реальність і дійсність права вимоги, а також іншими доказами, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи та передбачені нормами ЦПК України.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача в тій частині, що Реєстр боржників за договором факторингу № 01.02-36/23, договір доданий позивачем до справи, не містить прізвища відповідача та є неповним, однак саме цей реєстр підписаний фактором і клієнтом (а.с. 17). При цьому витяг з реєстру боржників до договором факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 на а.с 19 містить інформацію тільки про боржника ОСОБА_1 , який зареєстрований у Одеській області, а фактично проживає у Дніпропетровській області, цей витяг з реєстру божників сторонами договору факторингу не підписаний.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмовити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» у позові, оскільки позивач не довів факт перерахування відповідачу кредитних коштів, розміру кредитної заборгованості та виникнення у нього права вимоги саме до відповідача.

Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Щодо витрат на правову допомогу, які заявлені стороною відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Підодвірний Т. І. на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2024.

Згідно з актом виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 05.02.202 загальна вартість робіт з надання професійної правової допомоги складає 5000 грн, оплата проведена на розрахунковий рахунок в сумі 5000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням складності справи, обсягу зібраних доказів, проведеного аналітичної роботи адвокатом, витраченого адвокатом часу на складання відзиву та направлення його до суду, витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача у розмірі 3000 грн. Заявлену до стягнення суму суд вважає надмірною.

Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України сплачених 2684 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525-527, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в повному обсязі у задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 04.06.2024.

Суддя А. С. Лібстер