Справа № 351/3014/23
Номер провадження №2/351/264/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із позовною заявою до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Остання є дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно 1/6 частка у житловому будинку АДРЕСА_1 . Коли позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки будинок належав до суспільної групи «колгоспний двір». Крім того, рішенням Снятинського районного суду від 21.02.2023 по справі № 351/242/22 встановлено, що померлій ОСОБА_4 належить 1/6 частка у спадковому житловому будинку, оскільки станом на 15.04.1991 вона проживала і була зареєстрована у колгоспному дворі, проте право власності на 1/6 частку у житловому будинку за спадкодавцем ОСОБА_4 не було зареєстроване.

У своїй позовній заяві позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним позивачем.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Гуменюк Т. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 26 січня 2009 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , прізвище дружини Стус.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 10 березня 2011 року виконкомом Вовчківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Батьком дитини записаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30 травня 2017 року виконкомом Вовчківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 15.

Згідно з копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Снятинської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 03.02.1990, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_6 .

Згідно з копією довідки № 154 від 22.02.2021, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 в будинку в АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . - голова двору (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_7 , 1956 р.н., ОСОБА_8 , 1977 р.н., ОСОБА_9 , 1980 р.н., ОСОБА_4 , 1984 р.н. Двір колгоспний.

Згідно з довідкою № 286 від 18.04.2022, виданою виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на день смерті померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_3 в господарстві були зареєстровані і проживали: ОСОБА_10 , 1955 р.н. свекруха померлої, ОСОБА_1 , 1980 р.н. чоловік померлої, ОСОБА_2 , 2011 р.н. син померлої.

Згідно з копією заяви до державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. № 813 від 01.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що діє від свого імені та від імені малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини та матері малолітнього сина ОСОБА_4 . На день її смерті залишилось спадкове майно: частка житлового будинку АДРЕСА_1 .

З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № 1128 від 01.11.2023, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що згідно з записами погосподарської книги № 5 за 2015-2023 роки за ОСОБА_11 , 1984 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вовчківці рахується майно. ОСОБА_11 не була останнім членом двору. Окрім померлої на день її смерті в господарстві, що в АДРЕСА_3 , були зареєстровані і проживали: ОСОБА_1 , 1980 р.н. чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 мати чоловіка.

Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 74567525 від 01.11.2023, за № 71492381 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , заведена 01.11.2023.

Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2023 по справі № 351/242/22 визнано за ОСОБА_12 право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, визнано за ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину за кожною житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 1209/02-14 від 07.11.2023, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., спадкоємцем за законом на все майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителі АДРЕСА_3 . Спадкова справа № 261/2023.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1210/02-31 від 07.11.2023, державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Білоконь К.С. відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителям АДРЕСА_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини та матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності за померлою ОСОБА_4 , яке було встановлено рішенням суду, не було зареєстроване.

Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8605 від 07.12.2021, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах зареєстровано право власності в реєстровій книзі під реєстровим № 82 за ОСОБА_6 . Свідоцтво про право власності видане 03.02.1990 на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради № 8 від 10.01.1990.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на спадкування за законом частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, право власності на яку було встановлене судом, але не зареєстроване спадкодавцем у встановленому законом порядку. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті дружини та матері ОСОБА_4 , та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину позивачі прийняли відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляли про відмову від неї. Однак позивачі отримали від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на 1/6 частку спадкового житлового будинку, яка належала померлій, що було встановлено рішенням суду, а тому не оформили у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлені можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивачів, у зв`язку з тим, що останні вчинили усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивачі мають право на звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування.

Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір».

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2023 по справі № 351/242/22 визнано за ОСОБА_12 право власності на 2/6 частини, а за ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину за кожною житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який розташований в АДРЕСА_1 .

З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом встановлено, що померлій ОСОБА_4 також з 15.04.1991 належала 1/6 частка у колгоспному дворі, але право власності за нею на цю частку не було визнано судом та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиними спадкоємцями за законом першої черги її 1/6 частки у колгоспному дворі є позивачі ОСОБА_1 чоловік померлої та ОСОБА_2 син померлої.

Таким чином, позивачі мають право успадкувати після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав до суспільної групи «колгоспний двір», по 1/12 частці кожен спадкоємець.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Снятин Снятинського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Снятин Снятинського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач: Заболотівська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Коломийський район, смт. Заболотів, площа Степана Бандери, буд. 3, .

Суддя Іван ПОСОХОВ