Справа № 550/224/24
Провадження № 2/550/248/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Хоменка Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді про самовідвід у цивільній справі №550/224/24 за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

04.03.20204 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

05.03.2024 року ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області у відкритті провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

25.04.2024 року постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 05.03.2024 року скасовано та справу за матеріалами зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дана справа передана для розгляду судді Хоменку Д.Є.

28.05.2024 року, суддею Хоменко Д.Є. подано заяву про самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, через наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заява мотивована тим, що 05.03.2024 року суддею Хоменко Д.Є. було відмовлено у відкритті провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. Посилаючись на положення ст. 6 Сімейного кодексу України оскільки ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 не є дитиною, а є повнолітньою особою.

Положення статті 164 Сімейного кодексу України застосовуються в разі позбавлення батьківських прав відносно дитини.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначає, що Постановою Верховного суду від 29.01.2024 року по справі №185/9339/21, Верховний суд відступив від усталеної практики «неможливості позбавлення батьківських прав в період повноліття дитини», та зробив відповідно протилежні висновки по застосуванню норм права. Однак позивач помилково розуміє, висновки викладені в зазначеній постанові.

Зі змісту Постанови Верховного суду по справі №185/9339/21 від 29.01.2024 року, абзац 6 розділу: Висновки про застосування норм права, вбачається, що: «У разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини суд не може відмовити у такому позові з тієї підстави, що під час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття». Вказана думка свідчить про те, що позов про позбавлення батьківських прав подано щодо неповнолітньої дитини, а повноліття вона набула саме під час розгляду справи (внаслідок тривалого розгляду справи, про позбавлення батьківських прав). Тобто, вищевказана правова позиція не надає дозволу на подання позову повнолітньою особою, як вважає представник позивача.

Вважає, що вказаним рішенням ним надана вичерпна оцінка стосовно розгляду поданої зустрічної позовної заяви про позбавлення батьківських прав, оскільки процесуальне рішення за наслідком повторного розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 нерозривно пов`язане з ухвалою суду від 05.03.2024 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві в їх сукупності, з метою недопущення у сторін сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі, забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, враховуючи обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді Хоменка Д.Є., суд приходить до висновку, що дану заяву слід задовольнити, а справу передати для вирішення питання щодо її повторного автоматичного розподілу.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи викладені обставини, про які зазначено у заяві про самовідвід, суд вважає, що вказані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді в учасників справи, а тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36,39,40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Хоменка Дмитра Євгеновича про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу №550/224/24 (провадження № 2/550/248/24) за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - передати до канцелярії Чутівського районного суду Полтавської області для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Є. Хоменко