Справа № 301/1358/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" травня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Білківська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивачки ОСОБА_4 , який не залишив запову. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 були його син ОСОБА_5 та вдова ОСОБА_6 батько та бабка позивачки. До складу спадщини входило право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071720 від 28.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві. Спадщину спадкоємці прийняли, але не оформили та на вказане майно спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Бабка позивачки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги є його вдова ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 - сторони по справі. Інших спадкоємців не має. Вдова ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_2 від спадщини відмовилася на користь дочки позивачки ОСОБА_1 . Позивачка спадщину за батьком прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) втрачено. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дідо позивачки ОСОБА_7 , який не залишив запову. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_7 є його вдова ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 бабка та мати позивачки відповідачі по справі. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071697 від 28.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві. Від прийняття спадщини спадкоємці першої черги відмовилися на користь онучки спадкодавця - позивачки ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину, але не оформила свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) втрачено. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 .
Ухвалою Іршавського райсуду від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Білківську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 17.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.62).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу по суті без їх участі (а.с.63).
Представник виконкому Білківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, заперечень на позов не подав (а.с.59).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071720 від 28.11.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405, ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , належить право на земельну частку (пай) розміром 0.87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.11.1999 року (а.с.17). Заповіту ОСОБА_4 не складав.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 були його син ОСОБА_5 та вдова ОСОБА_6 батько та бабка позивачки (а.с.23), які вступили в управління спадковим майном та на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. Отже вступили у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину.
До складу спадщини входило право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071720 від 28.11.1997 року, що належали на праві власності спадкодавцеві.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину за померлим не оформляли та свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частки спадкоємців у спадщині є рівними, тобто по частині.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.10.2006 року (а.с.32). Заповіту ОСОБА_6 не складала.
Єдиним падкоємцями першої черги за ОСОБА_6 був її син ОСОБА_5 батько позивачки, який спадщину за матір`ю прийняв, однак за оформленням спадщини в нотаріальну контору не звертався.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 27.04.2020 року (а.с.24). Заповіту ОСОБА_5 не складав.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_5 є його вдова ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 - сторони по справі (а.с.19,20,26). Відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини за чоловіком на користь позивачки. Відмова від спадщини не суперечить вимогам закону.
Спадкоємець за законом першої черги позивачка ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем (а.с.61), тому, відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважається такою, що прийнялав спадщину. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071720 від 28.11.1997 року, що яке спадкодавець ОСОБА_5 набув у власність внаслідок спадкування частини за батьком та частини матір`ю.
Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071697 від 28.11.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405, ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_2 , належить право на земельну частку (пай) розміром 0.87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі.
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 03.03.2000 року (а.с.18). Заповіту ОСОБА_7 не складав.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_7 є його дочка ОСОБА_2 та вдова ОСОБА_3 мати та бабка позивачки (а.с.26,30), які відмовилися від спадщини на користь онучки спадкодавця позивачки ОСОБА_1 . Відмова від спадщини не суперечить вимогам закону. Позивачка вступила у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такою, що прийняла спадщину.
До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071697 від 28.11.1997 року, що належало на праві власності спадкодавцеві.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлим не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину та оформити право власності на земельні частки (пай), оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) втрачено.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідачі позовні вимоги визнали.Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Білківська сільська рада Хустського району (раніше Іршавського району) не заперечувала проти задоволенняпозову.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно копій Сертифікатів на земельну частку (пай) власниками вказаного майна були ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спадкоємицею яких є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 553, 561, 562 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну частку (пай) розміром 0.87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071720 від 28.11.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405.
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну частку (пай) розміром 0.87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_7 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0071697 від 28.11.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 листопада 1997 року №405.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 31 травня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських