Справа № 161/4529/24
Провадження № 2/161/2081/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 травня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Швед Н.В.

розглянувши у відкритому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 18.09.2015 року був розірваний. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не проявляє до неї батьківського піклування, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2015 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Однак, ОСОБА_2 свого обов`язку щодо утримання сина не здійснює. Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 218230, 59 грн.Крім того, у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальна справа № 161/14851/23 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, зокрема у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Враховуючи наведене,просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківськихправ відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку судового засідання позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 08.09.2023 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_5 , який зареєстровано Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1498. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Вищевказана обставина підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 52 від 02.02.2024 року, складеного відділом «ЦНАП виконавчого комітету Острожецької сільської ради» (а.с.10).

В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав позивачка зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не проявляє до неї батьківського піклування, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Як встановлено судом, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2015 року в цивільній справі № 161/12375/15-ц, у ЛВ ДВС у Луцькому районі Волинської області ЗМУ МЮ здійснюється виконавче провадження № 49372610 з примусового стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 16-17)

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по АСВП № 49372610 вбачається, що станом на 01.01.2024 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 218230, 59 грн. (а.с. 18-19).

Судом також встановлено, що на даний час у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа № 161/14851/23 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с.22).

Наведене свідчить про обгрунтованість доводів ОСОБА_1 про ту обставину, що ОСОБА_2 не приймає участі в утриманні їх спільного сина взагалі.

Згідно з характеристикою Острожецького ліцею імені І.Єремеєва Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на учня 4-Б класу ОСОБА_3 за № 01-20/20 від 05.02.2024 року, ОСОБА_1 відповідально ставиться до виховання дитини, приділяє значну увагу навчанню сина, постійно цікавиться успіхами сина, регулярно відвідує батьківські загальношкільні та класні збори. Тато ОСОБА_3 , ОСОБА_2 участі у навчанні та вихованні сина не бере, у школі не з`являється (а.с.14).

Як вбачається із акта обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання № 61 від 21.12.2023 року, складеного Службою у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області, ОСОБА_1 проживає разом із своїм сином за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_3 забезпечений усім необхідним: є окрема кімната із спальним місцем та місцем для занять, є місце для ігор, забезпечений одягом та взуттям відповідно до сезону. Санітарно-гігієнічні умови проживання дитини відмінні (а.с.13).

Відповідно до довідки КНП «Млинівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 02.02.2024 року ОСОБА_1 здійснює виховання дитини ОСОБА_3 сама. Всі звернення щодо дитини надходять виключно від мами. Проводить регулярні медичні огляди. При захворюванні мати звертається за медичною допомогою. Виконує всі рекомендації (а.с.15).

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 19.01.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчук С.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 182, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Рішенням виконавчого комітету Осторожецької сільської ради № 41 від 25.04.2024 року було затверджено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 » (а.с. 45-46).

Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Як встановлено судом, відповідач в повній мірі самоусунувся від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його подальшого життя.

Керуючист ст.ст. 10, 11, 81, 263, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області, адреса: Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Острожець, вул. Незалежності, 2, .

Рішення в повному обсязі складено 21 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук