Справа № 351/2277/23
Провадження № 22-ц/4808/575/24
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. .
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Гудяк Х.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрички Олександра Євгеновича на рішення Снятинського районного суду від 06 лютого 2024 року, ухвалене в складі судді Калиновського М.М. в м. Снятині у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в структуру якого входить Долинська дільниця Снятинське відділення АТ «Івано-Франківськгаз» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» з постачання природного газу за адресою м. Снятин вул. Гоголя, 16. Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу у вищевказаному житловому приміщенні та сплата рахунків Оператора ГРМ, що підтверджується робочим листком контролера а також витягами з робочої бази АТ "Івано-Франківськгаз" під назвою "IF RGC Billing" по особовому рахунку, відповідно до якого встановлено щомісячне споживання даним споживачем певних об`ємів природного газу та періодичне проведення оплати за розподіл природного газу. Побутовому споживачу Оператором ГРМ станом на 01.10.2019 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 134,13 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно, 01.10.2020 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 110,13 м3 за кожен місяць на період з січня 2021 року до 31 грудня 2021 року включно, станом на 01.10.2021 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача -136,71 м3 за кожен місяць на період з січня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно, 01.10.2022 року - було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 148,37 м3 за кожен місяць на період з січня 2023 року до 31 грудня 2023 року включно (витяг з робочої бази AT «Івано- Франківськгаз» під назвою «IF RGC Billing» по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Споживача ОСОБА_1 було проінформовано АТ «Івано-Франківськгаз» про визначену величину планової місячної плати за послугу з розподілу природного газу в платіжних документах. Вказані платіжні документи, а саме рахунки на оплату, доставлялись на адресу споживача: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач свої зобов`язання по оплаті за розподіл природного газу не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.07.2020р. по 30.06.2023р. у сумі 9 570,66 грн. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 9 570 грн 66 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.07.2020 року по 30.06.2023 року на особовий рахунок № НОМЕР_1 та 2 684 грн судового збору.

Рішенням Снятинського районного суду від 06 лютого 2024 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (в структуру якого входить Снятинське відділення) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 (що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (р/р IBAN НОМЕР_3 в філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадний Банк», МФО 336503, , місце знаходження м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20, поштовий індекс 76010) 9570 грн. 66 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.07.2020 року по 30.06.2023 року на особовий рахунок № НОМЕР_1 . Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Петричка О. Є. подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що виразилось у неповному з`ясуванні судом усіх обставин справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що не вчиняв дію, яка свідчить про його згоду на приєднання до договору про споживання природнього газу та відсутнє його волевиявлення на укладання спірного правочину, тому такий договір має бути визнаний недійсним. Крім того, йому послуги розподілу природнього газу не надавалися, він має власний «розподільник», який перетворює газ середнього тиску на газ низького тиску і який він обслуговує самостійно, а тому, позивач неправомірно нараховує оплату.

19 березня 2024 року представник Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» Попович В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що споживачу надаються послуги з розподілу природнього газу та споживач фактично приєднався до умов типового договору розподілу природнього газу, що підтверджується споживання останнім природнього газу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», суд першої інстанції виходив з того, що в установленому законом порядку між позивачем АТ "Івано-Франківськгаз", як оператором газорозподільної системи, та відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем природного газу, укладено договір розподілу природного газу шляхом приєднання споживача до запропонованого оператором газорозподільної системи договору в цілому. Враховуючи те, що позивач послуги з розподілу природного газу в належний відповідачу ОСОБА_1 будинок по АДРЕСА_1 фактично надавав, а відповідач користувався ними і не подав заяву про відмову від користування такими послугами, суд прийшов висновку про підставність позовних вимог, та стягнення з відповідача заборгованості за послугу з розподілу природного газу в сумі 9570,66 грн.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є фактичним споживачем послуг з природнього газу за адресою по АДРЕСА_1 , який надається Акціонерним товариством «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов Типового договору розподілу природного газу також є споживання природного газу,

Згідно інформації про використання природного газу ОСОБА_1 присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , показники лічильника на 2021 рік становив 19915, 2023 рік 23363 (період 21.07.2021 31.05.2023) (а.с.9).

Відповідно до Акту № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 16.11.2016р., ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 з однієї сторони та оператор газорозподільної системи Снятинське УЕГГ ПАТ "Івано-Франківськгаз , в особі начальника ОСОБА_2 з іншої сторони, керуючись Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами, встановлюють межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в системах газопостачання, що підтверджується підписами представника Оператора ГРМ та споживача природного газу.

Відповідно до розрахунку заборгованості за розподіл природного газу, заборгованість ОСОБА_1 за послуги з розподілу природного газу за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 становить 9 570,66грн (а.с.10)

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Розрахунок заборгованості здійснено позивачем АТ «Івано-Франківськгаз» на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, тарифів встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Івано-Франківськгаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3023 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Івано-Франківськгаз», встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для AT «Івано-Франківськгаз» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 1,00 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) (з урахуванням ПДВ 1, 2 грн за м3).

Постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року № 1161, яка набрала чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до вищевказаної постанови, зокрема, в абзаці 2 підпункту 2 пункту 1 цифри «1,25» замінено цифрами «1,15» (з урахуванням ПДВ тариф на послуги з розподілу природного газу - 1,38 за м3).

Постановою НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2772, яка набрала чинності з 01 січня 2021 року, тариф на послуги в розподілу природного газу встановлено у розмірі 1,91 грн за 1 м3 без врахування ПДВ (з врахуванням ПДВ 2,292 грн за 1 м3).

Постановою НКРЕКП від 30 січня 2021 року № 125, яка набрала чинності з 01 лютого 2021 року, внесено зміни до згаданої Постанови № 2772, якими цифри «1,91» замінено цифрами «1,79».

Постановою НКРЕКП №2750 від 22.12.2021 року встановлено нові тарифи рощзподілу природного газу для АТ «Івано-Франківськгаз» з 01.01.2022 року у розмірі 2, 232 грн за 1м3 (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до умов абзацу 2 пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз.2 п.1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно наданого розрахунку АТ «Івано-Франківськгаз» (а.с.10) заборгованість за надані послуги розподілу природного газу з 01.07.2020р. по 30.06.2023р складає 9 570,66 грн. Вказаний розрахунок заборгованості споживачем не спростовано.

Установивши, що оператором газорозподільної системи на території Івано-Франківської області на підставі відповідної ліцензії є Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в структуру якого входить Долинська дільниця Снятинське відділення АТ «Івано-Франківськгаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 , фактично споживає природний газ, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Встановлено, що акцептування відповідачем договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника, який у 2021 році становив показання 19915, а у 2023 році- 23363 за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику АТ «Івано-Франківськгаз».

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що він не підписував договір розподілу природнього газу (для побутового споживача), оскільки приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

ОСОБА_1 отримував послуги з постачання природного газу, оплачував їх, та відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Івано-Франківськгаз», яке є оператором газорозподільної системи на території Івано-Франківської області області, у розмірі 9 570,66 грн.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Івано-Франківськгаз» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 відповідач не спростував та своїх контррозрахунків не навів.

Крім того, суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ним самостійно здійснюється розподіл газу та перетворює газ середнього тиску на газ низького тиску, оскільки оператором газорозподільної системи на території Івано-Франківської області на підставі ліцензії є Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в структуру якого входить Долинська дільниця Снятинське відділення АТ «Івано-Франківськгаз»

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, тому задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2 189 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 3 028 грн.

Ціна позову в даній справі становить 9 570,66 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн*100=302 800 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петрички Олександра Євгеновича залишити без задоволення. Рішення Снятинського районного суду від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 30 квітня 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.О.Максюта

Л.В.Василишин