№ провадження 2/208/79/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.

за участю: секретаря судового засідання Шостак А.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості», -

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог.

21 грудня 2023 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовною заявою до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» в якій просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.11.2017 року у розмірі 160 784,45 грн. станом на 02.11.2023 року, у тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 160 784,45 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн та судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок сплачений судовий збір.

2.Позиція сторони позивача.

Між банком і відповідачем, в рамках нового проекту банку monobank, було укладено договір кредиту шляхом підписання 17.11.2017 року Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка. Своїм підписом відповідач прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та видана платіжна картка НОМЕР_1 з встановленим кредитним лімітом в розмірі 70000 грн. з пільговим періодом за карткою до 62 днів безпроцентного повернення кредитного ліміту, зі сплатою пільгової відсоткової ставки 0,00001% річних, базовою відсотковою ставкою 3,1% на місяць, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, зі збільшеною відсотковою ставкою 6,2 % на місяць за карткою на суму загальної заборгованості, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості, на умовах платності і зворотності з встановленим кредитним лімітом під проценти за користування. Підписавши електронним підписом анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач вказує, що AT "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору не сплачувала щомісячні мінімальні платежі. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.11.2023 року становить 160 784 (сто шістдесят тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 45 копійок, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 160 784,45 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Оскільки, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.11.2017 року, яка утворилась станом на 02.11.2023 року у розмірі 160 784,45 грн. станом на 02.11.2023 року в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 160 784,45 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн та судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок сплачений судовий збір.

Крім того представником позивача була направлено на адресу суду Відповідь на Відзив, в якому Позивач вказав, що ознайомившись з наданими Боржником відзивом, Банк викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених Відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення у даній відповіді на відзив.

1. Щодо отримання картки та укладення договору та приєднання Боржника 17.11.2017 року до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Monobank шляхом підписання Анкети-заяви від 17.11.2017 року.

Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 17.11.2017 року, підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №39 від 07.11.2017 p., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення.

Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи) Договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до розділу «Порядок внесення змін до Договору» Умов та правил 7.1. Сторони погодили наступний порядок внесення змін до Договору: 7.1.1. В частині розділів (положень) Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою Сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту за допомогою Мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту Клієнтом зазначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку; направлення текстового та /або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів); продовження користування послугами Банку (в тому числі використання Кредитного ліміту).

У разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до Договору та/або Тарифів Банку будуть застосовуватися та є погодженими (акцептованими) Клієнтом, якщо протягом 2 календарних днів з моменту їх опублікування на сайті Банку, Клієнт не повідомить Банк про розірвання Договору. Надання послуг і умови взаємодії між Банком та Клієнтом, які діяли до дати акцепту Клієнтом зміненого Договору та/або Тарифів, вважаються зміненими і продовжують діяти в частині, що не суперечить змісту зміненого Договору та/або Тарифів.

Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився.

Відповідно до п.4.2.19 розділу 4 Умов і правил: На постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватись з чинною редакцією Договору, що розташований на сайті банку або в мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладання електронного цифрового підпису відповідача.

Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, відповідач 17.11.2017 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг MONOBANK | Universal Bank.

Підписанням анкети-заяви Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 Анкети-заяви).

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Отже, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 17.11.2017, а також засвідчив, що він повідомлений Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

У випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "Monobank" шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок "Monobank" не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку "Monobank". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту.

Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржником приховуються фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у за стосунку Monobank, бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватись додатком Monobank жодним чином.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

2. Щодо розрахунку заборгованості Боржника.

Відповідно до приписів частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник не надала до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.

В матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Банк надає у якості додатків до відповіді на відзив виписки з особового рахунку (виписки про рух коштів на рахунку) Боржника. Вищевказані виписки підтверджують отримання, користування кредитом Боржником, а також те, що після отримання банківської картки Боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Боржник свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через це утворилась заборгованість відповідно до Розрахунку заборгованості та виписки.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 70000,00 грн. Баланс складає (мінус) 90 784,45 грн., тобто заборгованість складає 160 784,45 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 70000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 90 784,45 грн.

Овердрафт нараховується наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці.

Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли до в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 1 479 889,95грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат на суму 1 640 674,40 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку, становить 160 784,45 грн (1640674,40-1479,889,95=160 784,45)

Виписка є належним доказом заборгованості. Крім того, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, з урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою Monobank, тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, відповідно письмовим поясненням на заперечення, позивач окрім викладеної ним раніше процедури укладення електронного договору та ознайомлення клієнта з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, звернув у вагу на те, що боржником не було надано доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку за кредитним договором.

3. Позиція відповідача.

Відповідач, ОСОБА_1 , скористалася своїм правом подала Відзив на позов, який відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, в підтвердження обставин, на яких ґрунтується Відзив, відповідач зазначила, що вона дійсно зверталась до AT «Універсал банк» для отримання дебетової картки, без наміру вступати з банком у кредитні правовідносини. Сторони письмово не погоджували умови кредитування, зокрема, будь-яких процентів та неустойки. Відповідач заперечує той факт, що вона ознайомлювалася з доданими до позову Правилами надання банківських послуг, оскільки вони не містять її підпису. Фактично, анкета заява, є єдиним документом наданим Позивачем, що підтверджує факт укладення договору про надання банківських послуг. При цьому, вказана заява не містить даних щодо умов, за якими Відповідач ознайомлена з умовами щодо визначення певної відсоткової ставки за кредитом, пені та штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, банк посилався в тому числі на Витяг з Умов, та правил надання банківських послуг, які вважав невід`ємними частинами договору.

Однак, Відповідач заперечує щодо вказаного факту, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла ОСОБА_1 , підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент підписання заяви-анкети взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у заявленому позивачем розмірі.

Роздруківка цих документів із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до. спірних правовідносин, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим AT «Універсал банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, надані банком Витяг з. Умов та правил не можуть, розцінюватися як стандартна (тилова), форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Щодо суми забороргованості та нарахування відсотків, зазначила, що розрахунок, наданий банком, не є доказом в розумінні ст.76 КПК України, не містить інформації про витрати клієнтом кредитних коштів і зарахування сплачених коштів на погашення боргу, не підтверджений жодним бухгалтерським документом, є просто внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи дійсно передавались кошти позичальнику в кредит. А зарахування до суми основного боргу процентів та штрафних санкцій, нарахування надмірних відсотків за прострочення виконання зобов`язання на всю суму боргу (а не тільки «тіло кредиту») у різних розмірах та їх включення у позові до тіла кредиту для приховування їх реального розміру від суду, на її думку, не відповідає ст..1048 ЦК України, яка не передбачає нарахування відсотків не на тіло кредиту, а на загальний розмір заборгованості, до якої входили нараховані раніше відсотки.

Також, позивач незаконно, до вирішення судового спору по суті вже списав із відповідача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Крім того Відповідачем було направлено на адресу суду заперечення на Відповідь на Відзив, в якому Відповідач, ознайомившись із відповіддю на відзив, звернула увагу на наступне.

Щодо укладення кредитного договору Відповідач повторила свою позицію, викладену нею у відзиві. Зазначала, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, заперечення їх Відповідачем та відсутності підпису останнього на них, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчить про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 03 липня 2017 року у справі № 342/180/17.

Також посилалась на порушення Банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині не додержання норм щодо форми договору про надання споживчого кредиту та порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Звернула увагу на те, що окрім копії простої письмової Анкети- заяви до Договору про надання банківських послуг, яка не містить жодниї умов кредитування, позивачем не було надано жодного документа із підписом Відповідача, ні паперового, ні електронного. Посилання банку на електронні документи, відсутні в матеріалах справи, без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання, не є належними, допустимими, достовірними та достатнімі доказами, тому що ні суд, ні відповідач не може перевірити їх достовірність та незмінність змісту.

Знову звернула увагу суду на порушення банком вимог ст.1048 ЦК України при нарахуванні відсотків «накопичувальним підсумком». А також на те, що згідно даних, зазначених позивачем у Відповіді на відзив, банк нараховував відповідачу відсотки за ставками 3,2%, 3,1%, 6,4%, 6,2% на місяць, змінюючи їх в односторонньому порядку навіть без повідомлення відповідача. Надала власний розрахунок списаних банком відсотків за період з 01.04.2022р. по 01.02.2023р. на загальну суму 42 154,31грн.

Стосовно судових витрат, які банк вже списав в односторонньому порядку, у сумі 2 684,00грн., надала на підтвердження засвідчену копію виписки «Рух коштів по картці від 27.03.2024р» за період з 01.01.2022р. по 10.12.2023р.

З урахуванням наведеного, незгодою з нарахуванням відсотків та неустойки, які було включено банком у суму основного боргу, відповідач визнала суму основного боргу в розмірі 70 000,00 грн., які і просила суд стягнути, а в задоволенні інших вимог відмовити, в тому числі і в стягненні судового збору, оскільки позивачем вже було раніше в односторонньому порядку стягнуто зазначену суму.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

21.12.2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача «про стягнення заборгованості» (а.с.3-6). Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання в якому він просить розглянути справу без участі їх представника (а.с.1) та клопотання в якому він просить розглянути справу в порядку спрощеного провадження (а.с.2).

22.12.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Івченко Т.П. (а.с.55).

04.01.2024 року через канцелярію Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача (а.с.57).

04.01.2024 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 58).

07.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить відкласти розгляд справи для подачі відзиву.

08.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заперечення на позовну заяву.

28.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву.

14.03.2024 року представником Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. було подано до суду відповідь на відзив.

01.04.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заперечення на відповідь на відзив.

19.04.2024 року представником Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. було подано до суду письмові пояснення на заперечення.

29.04.2024 року ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_1 , подала до суду заяву про часткове визнання позовних вимог та розгялд справи без її участі та без участі відповідача.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 17.11.2017 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 28.12.2020 року (а.с.27).

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті у банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (а.с.27).

На підставі вказаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 17.11.2017 року, Відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок, надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7000,00 грн. (з 17.11.2017р), збільшено до 10000,00грн з 09.02.2018р., до 35000,00грн. з 13.08.2018р., до 60000,00р. З 29.05.2020р., до 70000,00грн. з 02.04.2021р. (а.с.).

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 02.11.2023 року становить 160784,45 грн., та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі (тілом кредиту) 160784,45 грн. (а.с.8-26).

6. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч.2ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство «Універсал банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ Універсал Банк запустив новий проект ««Monobank»», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки ««Monobank»». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту ««Monobank»» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2017 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» Universal Bank (а.с.27).

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно Анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До Анкети-заяви банком було надано Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с.28-42) та Паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank (а.с.43-45).

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором б/н від 17.11.2023 року, яка станом на 02.11.2023 року складає 160784,45 грн. залишок заборгованості на наданим кредитом (а.с.8-26).

До суду банк також надав банківську виписку про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за договором станом на 04 березня 2024 року, відповідно якого за період з 17.11.2017року по 02.11.2023року по рахунку, відкритому на ім`я клієнта ОСОБА_1 за договором від 17.11.2017р. було всього витрат на суму 1 640 674,40грн., сума зарахувань за цей же період 1 479 889,95грн.

Після підписання Анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, клінту ОСОБА_1 на платіжну картку пор договору від 17.11.2017р. було встановленокредитний ліміт у розмірі 7000,00 грн. (з 17.11.2017р), який збільшено до 10000,00грн з 09.02.2018р., до 35000,00грн. з 13.08.2018р., до 60000,00р. З 29.05.2020р., до 70000,00грн. з 02.04.2021р.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, станом на 17.11.2017року між сторонами було досягнуто згоди щодо умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.

Разом з тим, АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами ознайомлення та підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, шляхом використання електронного цифрового підпису, які затверджені Протоколом правління №46 від 24.11.2021 року та набули чинності з 27.11.2021 року та які надані позивачем до матеріалів позовної заяви.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами надання банківських послуг, які затверджені Протоколом правління №46 від 24.11.2021 року та набули чинності з 27.11.2021 року, тобто, на момент укладання договору не діяли в зазначеній редакції.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.100ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи(в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео-та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Частиною 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Позивач не скористався своїм правом, наданим йому ст.100 ЦПК України, не надав підтвердження про ознайомлення та підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, хоча позиція відповідача і у відзиві і у заперечннях на відповідь на відзив, була сталою і відповідач кожного разу зазначала, що не була ознайомлена із змістом Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк.

Також, суд звертає увагу на те, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачки із вказаними банківськими документами та погодження із ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку, без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі та в подальшому оброблюється спеціалістами банку, що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта.

При цьому, відсутність вказаних доказів, позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, а відтак відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», затверджені Протоколом правління №46 від 24.11.2021 року та набули чинності з 27.11.2021 року, які містяться в матеріалах даної справи, без підпису відповідачки, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.11.2017 року шляхом підписання Анкети-заяви.

У свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Отже, враховуючи вищенаведене, списання АТ «Універсал Банк» коштів в рахунок погашення заборгованості за процентами не свідчить про узгодження відповідачем умов про порядок сплати та розмір процентної ставки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами та до лютого 2022 року завжди вчасно здійснювала поповнення картки, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 02.11.2023 року, відповідач, з урахуванням часткового виконання зобов`язань за кредитним договором, має заборгованість за тілом кредиту 160 784,45 грн. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, а також поповнювала картку, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, в результаті чого, станом на 02.11.2023 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, за розрахунком позивача, склав 160 784,45 грн. (а.с.8-26).

Аналізом наданого представником позивача розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість складається не лише з тіла кредиту, а й нарахованих відсотків, а саме: за період з 01.04.2022р. по 01.02.2023р. на загальну суму 42 154,31грн. (колонка 9 розрахунку а.с.26 та на звороті), які банком було включено в загальну суму заборгованості, та загалом визначено як заборгованість за тілом кредиту (колонка 5 розрахунку а.с.26 та на звороті).

Дані про нарахування відсотків за період з 01.04.2022р. по 01.02.2023р. на загальну суму 42 154,31грн. підтверджуються і наданою відповідачем випискою по картці станом на 27.03.2024р. (а.с.)

В той же час, відповідачем ОСОБА_1 не надано детального та обгрунтованого розрахунку здійснених нею витрат по картці НОМЕР_2 , який би спростовував правильність наданого банком розрахунку за кредитним договором з урахування відсотків, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити правильність твердження відповідача, що її заборгованість складає лише 70 000,00грн.

Отже, за таких умов, враховуючи встановлене вище не узгодження Умов про порядок сплати та розмір процентної ставки, позовні вимоги банку про стягнення простроченого тіла кредиту підлягають частковому задоволенню у сумі 118 630 гривень 14 копійок як різниця між:

всього витрат з 17.11.2017р. по 02.11.2023р. на суму 1 640 674,40грн., сума зарахувань за цей же період 1 479 889,95грн. та нарахованих позивачем відсотків на загальну суму 42 154,31грн (1 640 674,40 - 1 479 889,95 - 42 154,31) = 118 630,14грн.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ Універсал Банк про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17 листопада 2017 року необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за фактично використані грошові кошти - тілом кредиту в розмірі в розмірі 118 630,14грн.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд не приймає до уваги позицію відповідача щодо того, що з неї вже було списано суму судових витрат, які відображено в наданій нею виписці, оскільки з даного документу не можливо встановити, за яким позовом відбувалось нарахування зазначених судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1980 грн. 26 коп.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Акціонерне товариство «Універсал Банк», заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.11.2017 року, яка утворилась станом на 02.11.2023 року у розмірі 118 630 (сто вісімнадцять тисяч шістсот тридцять) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Акціонерне товариство «Універсал Банк», судові витрати у розмірі 1980 (одна тисяча дев`ятьсот вісімдесят) гривень 26 копійок сплачений судовий збір.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», юридична адреса реєстрації: місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок № 54/19, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання:: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.05.2024 року.

Суддя Івченко Т. П.