Справа № 745/290/24
Провадження № 2/745/124/2024
Р І Ш Е Н Н Я
08.05.2024 Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., з участю секретаря Савченко Д.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, які відраховуються з позивача ОСОБА_1 за рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року на користь відповідачки на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитини повноліття.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Щ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діти раніше проживали з відповідачкою. Позивач сплачував за рішенням суду №745/94/17 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитини повноліття. З позивача через виконавчу службу тривалий час стягувалися грошові кошти, у тому числі і в період коли він був безробітним, в результаті чого утворилася заборгованість. Також, в період перебування позивача на військовій службі відрахування з його грошового забезпечення не проводились в результаті чого заборгованість збільшилась. Проте, позивач в добровільному порядку, перебуваючи в лавах ЗСУ продовжував сплачувати кошти.
На даний час позивач є непрацездатним, має третю групу інвалідності, стан здоров`я погіршився та має нову сім`ю з 2018 року. Крім того, після фактичного розлучення із сім`єю він все-таки продовжував спілкуватися зі своїми дітьми, проте згодом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майже перестали спілкуватися з позивачем, а з донькою ОСОБА_9 він продовжував спілкуватися, та згодом вона захотіла навчатися в м. Житомирі, тому за домовленістю сторін вирішила переїхати на постійне проживання до батька, де на даний час проживає і фактично знаходиться на його утриманні.
Враховуючи, що дитина ОСОБА_9 фактично з вересня 2023 року проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, значне погіршення здоров`я через отриману травму під час захисту Батьківщини від російського агресора позивач просить зменшити розмір аліментів.
В судове засідання учасники справи не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача та відповідачка подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачка визнала позов в частині звільнення позивача від сплати аліментів на дочку ОСОБА_5 .
Представник позивача подав письмову заяву про підтримання позовних вимог в частині зменшення стягуваних з позивача аліментів до 1/3 частини всіх видів доходів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 10,11,12 копії свідоцтв про народження).
Згідно рішення Сосницького районного суду №745/105/17 від 10.03.2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Згідно рішення Сосницького районного суду №745/94/17 від 01.03.2017 року cтягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ОСОБА_1 має третю групу інвалідності пов`язану з захистом Батьківщини (а.с. 9 копія довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії).
Виконавчий лист №745/94/17 від 03.03.2017 року перебуває на виконанні в Житомирському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Станом на 01.02.2024 року борг зі сплати аліментів складає 121 420,94 грн. (а.с. 16 копія довідки Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області).
ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_10 з 25.08.2018 року (а.с 18 копія свідоцтва про шлюб).
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 19 довідка виконавчого комітету Старосілецької сільської ради).
З акту обстеження умов проживання від 29.02.2024 року (а.с. 21) проведеного за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що житло складається з трьох кімнат в одноповерховому будинку, умови проживання належні: наявне спальне місце в окремій кімнаті та місце для навчання, речі особистого вжитку та продукти харчування наявні в достатній кількості. За даною адресою проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .
ОСОБА_5 зареєстрована разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з 27.07.2023 року (а.с. 9,48 витяги з Реєстру територіальної громади).
Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Аналізуючи вказані норми, слід зауважити, що дитина може визначати своє місце проживання, але не довільно, а з батьками, проте з ким саме з матір`ю чи батьком вона може вирішити самостійно.
За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 досягли 14 років та в силу свого віку самостійно обрала місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 .
Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.
Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 ст. 273 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
З аналізу вказаних статей вбачається, що у випадку припинення стягнення аліментів, відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
При цьому, вимога позивача про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/2 частини на 1/3 частину, на підставі ст. 192 Сімейного Кодексу України, враховуючи, що дитина не проживає з отримувачем аліментів, та перебуває на утриманні позивача не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на дітей, а є підставою для припинення стягнення аліментів на користь того з батьків хто не має права на їх отримання.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо посилання позивача, щодо зменшення розміру стягуваних аліментів у зв`язку в значним погіршенням здоров`я суд вважає, що позивачем не доведено, що погіршення здоров`я позивача впливає на можливість батька утримувати власних дітей.
Суд вважає, що позивач як доросла та зріла людина, порядний сім`янин, створюючи сім`ю, беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дитини як тієї, з якою він наразі проживає та приділяє більшість своєї уваги, так і тієї, яка залишилася проживати разом з матір`ю (колишньою дружиною позивача) і потребує не менш уваги та матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин.
Згідно правової позиції Верховного суду у постанові від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.
Враховуючи встановлені судом обставини та їх правове регулювання, зокрема, що ОСОБА_5 проживає з батьком - позивачем, мати відповідачка проживає окремо від них, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання ОСОБА_5 .
В іншій частині позову слід відмовити.
Проте, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів та визнання позову відповідачкою в цій частині, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідачки на користь держави.
Керуючись ст. ст. 141, 155, 160, 179, 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про зменшення розміру аліментів,- задовольнити частково.
Припинити примусове стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 01.03.2017 року у справі №745/94/17.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605,6 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.П. Стельмах