Єд. унік. № 243/788/24
Провадження № 2/243/591/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Дюміної Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та заборгованості за абонентське обслуговування,

учасники справи: не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. 02 лютого 2024 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та заборгованості за абонентське обслуговування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що він в опалювальний період надає відповідачу теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач використовує надану послугу. У житловому будинку АДРЕСА_2 встановлено прилад обліку теплової енергії. На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Особовий рахунок відкривається на відповідального наймача або власника квартири (за наявності декількох співвласників - на уповноваженого власника квартири) для здійснення відповідних нарахувань та розрахунків і являється документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій. Підставою для відкриття особового рахунку на ім`я споживача є ордер або свідоцтво про власність чи Договір купівлі-продажу квартири. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності по квартирі за вказаною адресою є: відповідач ОСОБА_1 . Оскільки квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Між позивачем та відповідачем в опалювальні періоди 2020-2023 склалися договірні відносини на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017. В даному випадку співвласники житлового будинку за вищевказаною адресою не уклали з позивачем відповідний договір у визначений законом строк. Тому вважається, що з відповідачем укладено індивідуальний договір, який є публічним договором приєднання. Факт отримання відповідачем послуги в опалювальному періоді підтверджується рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 07.10.2020 р. №1267 «Про початок опалювального періоду 2020-2021», розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 05.10.2021 р. № 91 «Про початок опалювального періоду 2021-2022», розпорядженням керівника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 19.10.2022. № 184 «Про початок опалювального періоду 2022-2023» та розпорядженням начальника Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 19.10.2022 р. № 1845 «Про початок опалювального періоду 2023-2024».

За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 8907,72 грн. заборгованості за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення за період з 01.11.2020 до 01.01.2024, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 до 01.01.2024 у сумі 853,61 грн та на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за період 01.11.2020 до 01.02.2022 у сумі 317,20 грн та 91,36 грн. - 3% річних за період 01.11.2020 до 01.02.2022.

2. 01.03.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, за змістом якого вбачається, що він просить суд застосувати позовну давність в частині стягнення суми заборгованості за період до 31.01.2021 та відмовити у задоволенні позову в частині, яка виходить за період з 01.11.2020 року по 31.01.2021 року у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Зазначено, що відповідачем визнається позов в частині: за поставлену теплову енергію у розмірі 7591,07 грн., не визнається внаслідок пропуску строку звернення до суду (позовна давність) у розмірі 1316,65 грн. (за листопад 2020 січень 2021 року); за абонентське обслуговування у розмірі 800,77 грн., не визнається внаслідок пропуску строку звернення до суду (позовна давність) у розмірі 52,84 грн. (грудень 2020 січень 2021 року); 3% річних у розмірі 41,54 грн., не визнається внаслідок пропуску строку звернення до суду (позовна давність) у розмірі 49,82 грн. (за листопад 2020 січень 2021 року); інфляційні втрати у розмірі 138,98 грн., не визнається внаслідок пропуску строку звернення до суду (позовна давність) у розмірі 178,22 грн. (за листопад 2020 січень 2021 року); поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42,00 грн., витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн. Таким чином позов визнано у загальному розмірі 8649,36 грн. Також, зазначено, що розмір визнаних відповідачем позовних вимог з урахуванням судового збору 8649,36 грн. + 2044,75 грн. = 10694,11 грн. 27.02.2024 року, відповідачем ОСОБА_1 сплачено на користь позивача у якості погашення заборгованості і судового збору: сума 891.63 грн., сума 2308.44 грн., сума 7403,10 грн., на загальну суму 10603,17 грн. Несплачена сума, на думку відповідача судового збору, складає 90,94 грн. На підставі наведеного відповідач вважає, з урахуванням застосування наслідків пропуску строку позовної давності, в частині вимог позивача з заборгованості за грудень 2020 року- січень 2021 року, наявність відсутності предмету позову в частині стягнення боргу на загальну суму 10603,17 грн.

3. Згідно відповіді на відзив, поданого представником позивача обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», а саме щодо вимоги відповідача про застосування позовної давність в частині стягнення суми заборгованості за період до 31.01.2021 та відмови у задоволенні позову в частині, яка виходить за період з 01.11.2020 року по 31.01.2021 року у зв`язку з пропуском строку позовної давності представник зазначив, що позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 21 серпня 2023 року (справа №243/4167/23, провадження №2-н/243/401/2023), винесення в послідуючому судового наказу Слов`янським міськрайонним судом Донецької області від 25 серпня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2020 до 01.08.2023, набрання ним законної чинності та видача стягувачу для пред`явлення до примусового виконання, свідчить про те, що до моменту його скасування 26 грудня 2023 року порушене право підприємства не підлягало захисту. Також слід врахувати, що саме з моменту винесення Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ухвали від 26 грудня 2023 року про скасування судового наказу від 01 серпня 2023 року, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Оскільки саме з цього часу у стягувача виникло право звернутися з тими ж вимогами в позовному провадженні, а порушене право, після скасування наказу, знову підлягало захисту. Таким чином, із відповідача підлягає стягненню заборгованість за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення за період з 01 листопада 2020 року по 01 січня 2024 року у сумі 8907,72 грн., відповідно до розрахунку проведеного позивачем, правильність якого відповідачем не спростовано.

Стосовно здійснених відповідачем платежів, зазначено, як вбачається із квитанцій від 27.02.2024, долучених відповідачем разом з відзивом до позовної заяви, відповідач здійснив оплату: 891,00 грн. з призначенням платежу: абонентське обслуговування о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , січня 2024. Вказані кошти були зараховані позивачем на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому 2024, як сплата за абонентське обслуговування; 2308,44 грн. з призначенням платежу: оплата заборгованості за тепло та ГВ, о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 01.2024 - 01.2024. Вказані кошти були зараховані позивачем на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому, як сплата за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення; 7403,10 грн. з призначенням платежу: оплата за тепло, о/р АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , січня 2024. Вказані кошти були зараховані позивачем на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому 2024, як сплата за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення. Таким чином, відповідачем було сплачено: 891,00 грн. за абонентське обслуговування, з яких згідно відзиву відповідача 800,77 грн. було сплачено відповідно до позовних вимог, а залишок 90,23 грн. є сплата поточних нарахувань, які не входять до предмету позовних вимог (зараховані на особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Несплаченою є заборгованість у сумі 52,84 грн. на яку відповідач просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності. 9711,54 грн. (2308,44 грн. + 7403,10 грн.) за спожиту теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення, з яких згідно відзиву відповідача 7591,07 грн. було сплачено відповідно до позовних вимог, а залишок 2120,47 грн. є сплата поточних нарахувань (зараховані на особовий рахунок № НОМЕР_1 ), які не входять до предмету позовних вимог. Несплаченою є заборгованість у сумі 1316,65 грн. на яку відповідач просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до позовних вимог, враховуючи здійснені платежі відповідачем несплаченою є заборгованість: 52,84 грн. за абонентське обслуговування за період грудень 2020 січень 2021; 1316,65 грн. за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення за період листопад 2020 січень 2021; 317,20 грн. сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022; 91,36 грн. сума 3 % річних, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022; 42,00 грн. поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції; 35,00 грн. витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача; 2422,40 грн. судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Отже вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини які викладені у позовній заяві підтверджують обов`язок відповідача сплатити спожиті ним послуги за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення в спірний період. На підставі вищевикладеного, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. 01.04.2024 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що 02 лютого 2024 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення у сумі 8907,72 грн., інфляційних витрат в розмірі 317,20 грн. та 3% річних в сумі 91,36 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 853,61 грн., поштових витрат, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42,00 грн., витрат, пов`язаних з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн. 27 лютого 2024, згідно квитанцій долучених відповідачем разом з відзивом до позовної заяви, відповідач здійснив оплату: 891,00 грн. з призначенням платежу: абонентське обслуговування о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , січня 2024. Вказані кошти були в повному обсязі зараховані позивачем на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому 2024, як сплата за абонентське обслуговування; 2308,44 грн. з призначенням платежу: оплата заборгованості за тепло та ГВ, о/р НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 01.2024 - 01.2024. Вказані кошти були зараховані позивачем в повному обсязі на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому 2024, як сплата за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення; 7403,10 грн., які згідно відзиву на позовну заяву від 01.03.2024. Відповідач сплатив на користь позивача у якості погашення заборгованості і судового збору, але як вбачається із квитанції, відповідачем вказано призначення платежу: оплата за тепло, о/р АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , січня 2024. Окремо зазначав, що вказані кошти відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача, який призначено для сплати його абонентами спожитих ними послуг з теплопостачання. Таким чином, вказані кошти були зараховані позивачем в повному обсязі на особовий рахунок № НОМЕР_1 у лютому 2024, як сплата за теплову енергію, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення; Отже, відповідачем було сплачено: 891,00 грн. за абонентське обслуговування. 9711,54 грн. (2308,44 грн. + 7403,10 грн.) за спожиту теплову енергію. Враховуючи, здійснені платежі відповідача та заперечення позивача щодо застосуванням судом наслідків строку позовної давності до позовних вимог, вважає, що ОСОБА_1 частково та добровільно виконав заявлені до нього позовні вимоги, а саме: заборгованість за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення у розмірі 8907,72 грн. сплачена у повному обсязі, а залишок, який залишився у розмірі 803,82 грн. (9711,54 грн. - 8907,72 грн.) зарахований на його особовий рахунок, як сплата поточних нарахувань за надані послуги з теплопостачання, які не входять до предмету позову; заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 853,61 грн. сплачена у повному обсязі, а залишок, який залишився у розмірі 37,39 грн. (891,00 грн. - 853,61 грн.) зарахований на його особовий рахунок, як сплата поточних нарахувань за абонентське обслуговування, які не входять до предмету позову.

Відповідно до позовних вимог, враховуючи здійснені платежі відповідачем несплаченою є заборгованість: 317,20 грн. сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022; 91,36 грн. сума 3 % річних, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022; 42,00 грн. поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції; 35,00 грн. витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача;2422,40 грн. судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. 01.04.2024 представником позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, надано суду заяву про зменшення позовних вимог.

6. Представником позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, надано суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначає, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

7. Відповідно до ухвали суду від 07.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, та відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено судове засідання.

8. Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Борозенцев С.В. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка відповідача та його представника не перешкоджає розгляду справи по суті, судом враховується поданий відповідачем та його представником відзив на позов.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

10. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 341412352 від 03.08.2023 - квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири, виданого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., 29 липня 2020.

11. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» за надану теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 (о/р № НОМЕР_1 ) за період з 01.11.2020 року до 31.12.2023 року (№ з/п квартира обладнана індивідуальним опаленням, площа квартири для розрахунку 53,8 м.кв, у будинку встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, загальна площа будинку складає 4092,1 м.кв. Розподіл обсягу спожитих у будинку комунальних послуг здійснено на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 р. № 315 (I, III, V) зі змінами відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 р. №358 «Про внесення змін до Методики розподілу обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (п.2 розділу III, ф-ла 12; п.8 та п.9 розділу IV, ф-ла 25 та 26), складає: 8907,72 грн. - заборгованість за теплову енергію; 853,61 грн. - заборгованість з абонентської плати.

12. З розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат вбачається, що за період з 01.11.2020 року до 01.02.2022 року, відповідачу нараховано 3 % річних у сумі 91,36 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 317,20 грн.

13. Згідно квитанції № 0.0..2 долученої відповідачем разом з відзивом до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 27.02.2024 о 12-42 год. здійснив оплату на суму 891,63 грн., призначення платежу: абонентське обслуговування.

14 Згідно квитанції № 0.0..1 долученої відповідачем разом з відзивом до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 27.02.2024 о 12-42 год. здійснив оплату на суму 2308,44 грн., призначення платежу: оплата заборгованості за тепло.

15. Згідно квитанції № 0.0..1 долученої відповідачем разом з відзивом до позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 27.02.2024 о 12-42 год. здійснив оплату на суму 7403,10 грн., призначення платежу: оплата заборгованості за тепло.

16. 13 березня 2023 року за заявою обласного комунального підприємства «Донецьтеплокомуненерго» було видано судовий наказ по справі № 243/4167/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа», юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, , на р/р НОМЕР_3 , номер рахунку: 00, код банку 320371, заборгованість за надану теплову енергію у сумі 7825 (сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 79 коп., заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 01 коп., витрати від інфляційних процесів в сумі 317 (триста сімнадцять) грн. 20 коп., 3 % річних в сумі 91 (дев`яносто одна) грн. 36 коп. та витрати на оплату судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 72 коп.

17. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2023 по справі № 243/4167/23 судовий наказ, виданий Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у справі номер 2-н/243/401/2023, єдиний унікальний номер 243/4167/23, від 25 серпня 2023 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 загальної заборгованості в сумі 9008,36 грн., а саме: заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2020 року до 01.08.2023 року у сумі 7825,79 грн.; 3% річних за період з 01.11.2020 року до 01.02.2022 року у сумі 91,36 грн.; інфляційні втрати за період з 01.11.2020 року до 01.02.2022 року у сумі 317,20 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 01.08.2023 року у сумі 774,01 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 214,72 грн. скасований. Роз`яснено стягувачу Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження

18. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» за надану теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 (о/р № НОМЕР_1 ) за період з 01.11.2020 року до 11.03.2024 року (№ з/п квартира обладнана індивідуальним опаленням, площа квартири для розрахунку 53,8 м.кв, у будинку встановлено вузол комерційного обліку теплової енергії, загальна площа будинку складає 4092,1 м.кв. Розподіл обсягу спожитих у будинку комунальних послуг здійснено на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 р. № 315 (I, III, V) зі змінами відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 р. №358 «Про внесення змін до Методики розподілу обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (п.2 розділу III, ф-ла 12; п.8 та п.9 розділу IV, ф-ла 25 та 26), складає: 650,00 грн. - заборгованість за теплову енергію; 38,00 грн. - заборгованість з абонентської плати.

19. За відомостями відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 06.02.2024 щодо реєстрації місця проживання, відділ з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ВА повідомляє, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.08.2020.

20. Станом на дату подання до суду даної позовної заяви, до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» НЕ надходило жодних звернень споживачів по квартирі, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , щодо НЕ проведення стягнення за теплову енергію з наданням документів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022р. № 206 (зі змінами).

V. Оцінка суду.

21. Відповідно до вимог статі 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 із змінами) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830.

22. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

23. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

24. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

25. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

26. Відповідно до п. 12 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

27. Частиною першою ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

28. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

29. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

30. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

31. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води передбачено, що споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

32. Згідно п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мін регіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі Методика розподілу).

33. 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.

34. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

35. З відомостей, наданих позивачем, вбачається, що оплата за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення по зазначеній квартирі відповідачем не проводилася у повному обсязі. Проаналізувавши зазначений розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що заборгованості за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення в сумі 8907,72 грн. утворилася за період з 01.11.2020 року по 31.12.2023 року включно.

Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам.

36. Закріплена в пункті 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 761/32712/17.

37. Суд визнає правильним надані позивачем розрахунки заборгованості за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.11.2020 року по 31.12.2023 року включно, та 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.11.2020 до 01.02.2022, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам.

38. Згідно з п. 11 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги.

39. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Таким чином, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року до 31 грудня 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 853,61 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

40. У відзиві на позов представник відповідача просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, що свідчить про зроблену ним заяву відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України.

41. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу

42. За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

43. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

44. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17 висловила наступну правову позицію:

Інститут наказного провадження був запроваджений у цивільному процесі України з 1 вересня 2005 року, коли набрав чинності ЦПК України. ЦК України набрав чинності 1 січня 2004 року. З того часу приписи статті 264 цього кодексу про переривання перебігу позовної давності залишаються незмінними, а перелік підстав такого переривання є вичерпним.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

45. Разом з тим, позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 21 серпня 2023 року (справа № 243/4167/23, провадження №2-н/243/401/2023), за якою Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 25 серпня 2023 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2020 до 01.08.2023, який набрав законної сили, був виданий стягувачу для пред`явлення до примусового виконання. Наведені обставини у їх сукупності свідчать про те, що до моменту скасування судового наказу - 26 грудня 2023 року порушене право підприємства не підлягало захисту, адже фактично право на судовий захист вже було реалізоване позивачем.

46. Також слід врахувати, що саме з моменту постановлення Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ухвали від 26 грудня 2023 року про скасування судового наказу від 25 серпня 2023 року, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Оскільки саме з цього часу у стягувача виникло право звернутися з тими ж вимогами в позовному провадженні, а порушене право, після скасування наказу, знову підлягало захисту.

47. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17 не є релевантними до спірних правовідносин, адже позовна давність в зазначеному випадку була перервана не внаслідок звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого судом було відмовлено, а саме внаслідок постановлення судового наказу, тобто фактичного захисту порушеного права.

48. Таким чином, відповідач мав сплатити заборгованість за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби опалення за період з 01 листопада 2020 року по 01 січня 2024 року у сумі 8907,72 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 до 01.01.2024 у сумі 853,61 грн., відповідно до розрахунку проведеного позивачем, правильність якого відповідачем не спростовано. Окрім того, внаслідок порушення зобов`язання, відповідач мав сплатити інфляційні втрати за період 01.11.2020 до 01.02.2022 у сумі 317,20 грн та 91,36 грн. - 3% річних за період 01.11.2020 до 01.02.2022.

49. Згідно квитанцій, долучених відповідачем разом з відзивом до позовної заяви, 27 лютого 2024 відповідачем було сплачено: 891,00 грн. за абонентське обслуговування, 2308,44 грн. та 7403,10 грн. за спожиту теплову енергію.

50. Таким чином, враховуючи здійснені платежі відповідачем, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, несплаченою є заборгованість: 317,20 грн. сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022; 91,36 грн. сума 3 % річних, нарахованих за період з 01.11.2020 до 01.02.2022, яка підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

52. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 02.02.2024, тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422, 40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

53. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

54. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 35,00 грн., що підтверджується квитанцією № 9ТQ9-1DLY-FYSE від 03 серпня 2023 року, та витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 42,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 26 січня 2024 року на загальну суму 420 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 10 штук (420 грн. : 10 = 42,00 грн.), тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 322, 509, 526, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, за період з 01.11.2020 до 01.02.2022 втрати від інфляційних процесів в сумі 317 (триста сімнадцять) грн. 20 коп. та 3% річних в сумі 91 (дев`яносто одна) грн. 36 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням кореспонденції у розмірі 42 (сорок дві) грн. 00 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» , р/р НОМЕР_3 , номер рахунка: 00, код банку 320371, витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у розмірі 35 (тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення суду виготовлений 20.05.2024.

Суддя Н.О. Дюміна