У Х В А Л А

09 травня 2024 року

м. Київ

справа № 357/9907/19

провадження № 61-2636ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя на садовий будинок, що розташований в садовому товаристві «Джерело» за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 842,30 грн.

21 лютого 2024 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просив суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року та залишити в силі рішення Сквирського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року залишено без руху.

Копію ухвали Верховного Суду від 25 березня 2024 року ОСОБА_1 отримав 16 квітня 2024 року, що підтверджується рекомендованим зворотнім поштовим повідомленням.

Однак, станом на 09 травня 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду від 25 березня 2024 року ОСОБА_1 не виконано.

Відповідно до частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Пономарьов проти України») сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із частиною п`ятою, шостою статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Таким чином, на підставі статті 393 ЦПК України касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року необхідно визнати неподаною та повернути.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко