КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-во/947/127/24
УХВАЛА

17.05.2024

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого-судді Калініченко Л.В., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» про виправлення описок у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 07.12.2022 року по цивільній справі №947/21264/22 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» про виправлення описок у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 07.12.2022 року по цивільній справі №947/21264/22 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Питання стосовно виправлення помилки у рішенні суду врегульоване статтею 269 ЦПК України, якою передбачено розгляд питання про внесення виправлень без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Статтею 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Отже, подана позивачем заява належить до заяв з процесуальних питань.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч.1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається, подана до суду заява в порушення вимог ч.1 ст. 183 ЦПК України не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відносно визначених учасників справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Приймаючи, що представником ПАТ АБ «Південний» надано вищевказану заяву, з посиланням на виправлення описок для подальшого виконання рішення суду та подання виконавчого листа до виконання, суд вважає, що вимоги ч.2 ст. 183 ЦПК України розповсюджуються на подану заявником заяву.

Однак, оглянувши подану до суду, судом встановлено, що заявником не надано до неї доказів на підтвердження скерування її копії іншим учасникам справи відповідачеві по справі.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що подана до суду заява не відповідає положенням ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Також судом приймається, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Крім того, згідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 20.11.2019 у справі № 289/2207/17 (провадження № 14-506цс19) зазначено: «розгляд справи за відсутності учасника, щодо якого немає відомостей про його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 6 Конвенції про права особи на справедливий судовий розгляд та статей 8, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

Отже, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

З урахуванням викладеного, оскільки подана заява не відповідає вимогам ч.1 і ч.2 ст.183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заяву представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» про виправлення описок у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 07.12.2022 року по цивільній справі №947/21264/22 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід повернути заявнику без розгляду.

Крім того, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 43, 182, 183, 269, 352-354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» про виправлення описок у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 07.12.2022 року по цивільній справі №947/21264/22 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її до протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.