1Справа № 335/1807/24 2/335/1382/2024
РІШЕННЯ
29 квітня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в залі суду м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.
Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що III група інвалідності, яка встановлена дружині позивача, дозволяє навчатися, працювати, вести звичайне життя нормальної якості, якщо компенсувати наявні порушення за допомогою спеціальних засобів, препаратів. Маючи статус III групи інвалідності, дружина позивача в 2021 році за погодженням з лікарями народила дитину та займається її виховання. Дружина позивача має всі підстави, щоб влаштуватися на постійне місце роботи та отримувати відповідну заробітну плату на своє додаткове утримання та утримання спільної малолітньої дитини з позивачем. Статус особи з інвалідністю ОСОБА_3 втратила з 02.06.2021. За період з 07 червня 2012 року до моменту відрахування суми заборгованості позивачем було сплачено аліменти на загальну суму 18 789,90 грн. Донька позивача ОСОБА_4 має наступні захворювання: міопію важкого ступеня обох очей 135, гіпертрофію лімфоглоточного кільця 2 ступеня. Q 24.8 додаткова хорда лівого шлуночка та знаходиться на диспансерному обліку в офтальмолога, кардіолога та отоларинголога з 2010 року. Зазначені захворювання потребують лікування, консультацій та обстежень. Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дохід неповнолітньої доньки ОСОБА_4 набагато перевищує його дохід і забезпечує повністю її потреби. Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, оскільки погіршення здоров`я не підтверджує факт зменшення заробітної плати. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають рівні права на матеріальну допомогу. Просить у позові відмовити.
Позивач 15.04.2024 подав відповідь на відзив, в який посилаючись на раніше надані докази, стверджує, що заборгованість зі сплати аліментів виникла через зміну матеріального стану та необхідність утримувати дружину і дитину від іншого шлюбу та суттєве погіршення його здоров`я. Загальний розмір аліментних виплат за період з червня 2012 року по березень 2024 року склав більше 300 тис. гривен. Йому призначена пенсія у розмірі 5912 грн. ОСОБА_3 отримує пенсію у розмірі 1518,30 грн. Вже не один місяць з доходів позивача ОСОБА_1 примусово відраховуються значні грошові суми.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2012 у справі №0818/6483/2012 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку.
З індивідуальних відомостей про застрахованих осіб, наданих ПФУ вбачається, що протягом 2012-2021 років ОСОБА_1 кожен рік отримував дохід, загальна сума якого склала 380 956,89 грн. У 2022 рокі отримав дохід у розмірі 454534,70 грн., а у 2023 році -410612,06 грн.
З довідки №6227 від 07.10.2022 №6227, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що 06 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівого плеча під час виконання бойового завдання.
Згідно з довідкою до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №406797 від 15.05.2023 ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності з 22.03.2023 по 01.06.2024, протипоказана важка фізична праця та психоемоційне навантаження.
Відповідно до довідки про результати визначення з застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12ААА № 075182 від 15.05.2023 ОСОБА_1 встановлено 70% втрати працездатності.
З наданих позивачем документів, арк.с35-69 т.1, вбачається, що 06 червня 2022 року він отримав поранення та проходив стаціонарне лікування
Згідно зі свідоцтвом НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 одружилися 24.06.2015.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ № 098201031 від 31.05.2018 ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності.
Відповідно до Довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією Серія 12АББ №429942 від 02.06.2020 інвалідність ОСОБА_3 встановлена строком до 01.06.2021 з протипоказаннями до праці в неблагоприємних умовах, важкої праці та лікуванням в спеціальних умовах. Показана легка праця, профнавчання в ЦРІ, центрі зайнятості.
Згідно з довідкою УПФУ ГУ ПФУ в м.Києві (Деснянський район) від 26.03.2024 ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності з серпня 2018 року по теперішній час. З березня 2024 року розмір пенсії складає 2980 грн. Загальна сума отриманої пенсії 151817,14 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.04.2023 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на утримання ОСОБА_6 та на користь ОСОБА_3 на її утримання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Згідно з розпискою 15.05.2023 ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти зі сплати аліментів у розмірі 59283 грн. за період з 17.03.23 по 17.06.2023 в рахунок добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про спадщину за законом, 18.01.2023 ОСОБА_2 отримала право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_1 .

З відповіді ПФУ від 05.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 5912 грн.

З характеристик та довідок навчальних закладів міста Запоріжжя вбачається, що батько учениці ОСОБА_4 не цікавиться її життям і не бере участі у її вихованні.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 має захворювання: міопію важкого ступеня обох очей 135, гіпертрофію лімфоглоточного кільця 2 ступеня. Q 24.8 додаткова хорда лівого шлуночка та знаходиться на диспансерному обліку в офтальмолога, кардіолога та отоларинголога з 2010 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року у справі № 335/10988/21, яке є у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 197 СК України встановлено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі №381/1553/19-ц.

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2021 року у справі № 177/1090/18 погодився з висновками апеляційного суду про відмову в задоволенні позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Касаційний суд вказував, що з червня 2014 року до 09 травня 2015 року (дати, з якої позивач потрапив у полон) останній не надав державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи, допустив утворення заборгованості по аліментам, не виконавши при цьому свого обов`язку з повідомлення державного виконавця про необхідність стягнення аліментних виплат із заробітної плати, яку він отримував під час служби у Збройних силах України. Саме внаслідок цих дій аліменти із заробітної плати позивача почали стягуватися не у момент появи додаткового доходу у червні 2014 року, а лише з вересня 2017 року, що і стало причиною утворення заборгованості. Установивши, що з 2014 року, в тому числі й у період знаходження у полоні на тимчасово окупованій території України, позивачу нараховувалась заробітна плата та з неї повинно було проводитись відрахування аліментів на користь відповідача на утримання дітей,

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18 вказав, що позивач, посилаючись на інвалідність, незадовільний стан здоров`я через який потребує сторонньої допомоги та позбавлений можливості працювати, відсутність доходів, просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за відповідний період та змінити розмір аліментів (зменшити до 200 грн). За результатом вирішення справи зменшено розмір аліментів на неповнолітню дитину та відмовлено у задоволенні вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Заборгованість зі сплати аліментів утворилася у позивача за період з лютого 2014 року до жовтня 2018 року, тобто до виникнення у нього тяжкого захворювання, яке призвело до встановлення йому інвалідності I групи, тому суди правильно відмовили у задоволенні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Відповідно о ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази в їхній сукупності, суд приходить до наступних висновків:

З наданих позивачем документів щодо здійснення виконавчого провадження ВП № 36753828 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів (аркуші справи 81-93 том 1), вбачається, що у виконавчому листі була вказана адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_2 . Державним виконавцям до 2023 року не було відоме нове місце проживання позивача у АДРЕСА_3 .

15.02.2018 державний виконавець, після того, як виявив місце роботи ОСОБА_1 , направив до Філії «Дарницький вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» постанову про звернення стягнення на його зарплату. 25.05.2018 ОСОБА_1 звільнився від цієї роботи, як він сам зазначив у позові.

Позивач є батьком неповнолітньої дитини і законом зобов`язаний утримувати її до повноліття. З червня 2012 по квітень 2022 років він мав постійний дохід, але коштів на утримання дитини не сплачував. Він не повідомляв державний виконавчій службі свої адресу та місце роботи. Укладання нового шлюбу, встановлення дружині інвалідності, народження дитини, відповідно до ст. 192 СК України може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач вже звертався з таким позовом до суду і рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, зміну способу стягнення аліментів залишено без задоволення.

Тому заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період не пов`язана з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення і підстави для задоволення цих вимог відсутні.

Щодо заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2022 року по вересень 2023 року в розмірі 28 621,79 грн.

Суд вважає, що отримання поранення в період проходження військової служби по захисту Батьківщини, неодноразове стаціонарне лікування та встановлення 2 групи інвалідності зі втратою 70% працездатності, які пов`язані з пораненням, є обставинами, що надають суду підстави для часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. При визначенні частки звільнення від сплати заборгованості за аліментами суд виходить з такого:

-позивач отримав тяжке захворювання;

-необхідність утримувати дружину та дитину від іншого шлюбу суд не вважає обставинами, що мають істотне значення для вирішення питання про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Це могло би бути підставою для зменшення розміру аліментів, але це питання вже вирішено судом. Крім того, з березня 2024 року розмір пенсії ОСОБА_3 складає 2980 грн. та вона є працездатною особою;

-матеріальний стан позивача в 2022 та 2023 роках значно покращився. Дохід, отриманий ним в кожному з цих років, перевищує сумарний дохід, отриманий ним за попередні 10 років;

-15.05.2023 ОСОБА_1 добровільно заплатив ОСОБА_3 аліментарні зобов`язання на неї та їхню доньку ОСОБА_6 , у розмірі 59283 грн.;

-іншій доньці - ОСОБА_4 , позивач ніколи добровільно допомогу не надавав.

Суд не вважає набуття відповідачем 18.01.2023 частки квартири обставиною, що має істотне значення для вирішення питання про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, оскільки таке майно набуто не дитиною, а її матір`ю, та набуто на безоплатній основі в порядку спадкування.

Оцінивши наведені обставини, суд вважає можливим звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2012, з червня 2022 року по вересень 2023 року у розмірі частини. Оскільки заборгованість за цей період складає 28 621,79 грн., то позивач підлягає звільненню від сплати заборгованості за аліментами на суму 7 155,44 грн.

На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76,82, 89, 137,141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються з нього рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2012 у справі №0818/6483/2012, з червня 2022 року по вересень 2023 року, у сумі 7 155,44 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя І.П. Соболєва