СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10791/20

пр. № 2/759/88/24

21 травня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

при секретарі: Мовчана О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П.,

в с т а н о в и в:

В липні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом (т. 1, а.с. 1-3) до ОСОБА_2 , в якому просив суд визнати заповіт, складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмакою І.П. - недійсним.

Позивач зазначав, що 23.12.2019 року його дядько ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я ОСОБА_2 . Зазначений заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П.

Також зазначив, що його дядько ОСОБА_3 мав захворювання, і ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер в Київському міському клінічному онкологічному центрі (м. Київ, вул. Верховинна, 69). Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем був рідний брат спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і який є батьком позивача. У зв`язку з чим позивач є спадкоємцем за правом представлення.

Ухвалою суду від 23.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого провадження.

У відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 45-49) представник відповідача проти позову заперечив, вказавши, що у 2019 році ОСОБА_3 був стороною як попереднього договору купівлі-продажу, так і двох договорів купівлі-продажу нерухомого майна, під час яких його дієздатність перевірялася нотаріусами відповідно до статті 43 Закону України «Про нотаріат» (т.1, а.с. 52-59). Окрім того, повідомив, що ОСОБА_3 працював на посаді охоронця в ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «КАРДИНАЛ» і у зв`язку з чим обов`язково проходив медичне обстеження, зокрема 21 лютого 2018 року ОСОБА_3 проходив медичне обстеження в Київському міському психоневрологічному диспансері № 2 і отримав медичну довідку про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричного огляду серії 10ААЄ №015557. В зазначеній довідці зазначено, що психіатричні протипоказання для роботи охоронцем без зброї не виявлено. Згідно довідки № 393634 виданої 21 лютого 2018 року Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «СОЦІОТЕРАПІЯ» ОСОБА_3 1954 року народження, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебував (т.1, а.с.50-51).

Посилаючись на зазначені обставини, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з"явився, належним чином судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися, подали заяву про слухання справи у їхню відсутність та просили відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. . у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, приватного нотаріуса Бурмака І.П.

Відповідно до пояснень третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. (т.1, а.с. 81 - 82), нотаріус посвідчила заповіт ОСОБА_3 23 грудня 2019 року за реєстровим №7880 за місцем його знаходження: а саме в приміщенні Київської міської клінічної лікарні № 5, за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 11. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» особу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено відповідно до його паспорту. 27 липня 2020 року до приватного нотаріуса звернулася ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_3 .

18.02.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (т.1, а.с. 88).

18 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представників сторін щодо витребування доказів (а.с. 92).

02.03.2021 року на виконання ухвали до суду від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. фотокопія спадкової справи № 4/2020 на 126 арк. (т. 1, а.с. 97-224)

12 березня 2021 року на виконання ухвали до суду надійшли матеріали з комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 5» (т. 1, а.с. 234-236).

01 червня 2021 року на виконання ухвали до суду надійшли матеріали з комунального некомерційного підприємства «Київській міській онкологічний центр» (т. 1, а.с. 237-247).

Станом на 05.01.2023 року вищезазначена справа надійшла до суду без виконання.

Ухвалою суду від 22.02.2023 (т.2, а.с. 49-50) клопотання представника відповідача повторно направити справи на посмертну судово-психіатричну експертизу задоволено.

08.06.2023 року від державної установи «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта за № 469 від 23.05.2023 р. (т.2, а.с. 55-63).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта за №469 від 23.05.2023 р. (т.2, а.с. 63):

1. На момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. ОСОБА_3 ознак будь-якого психічного розладу - не виявляв.

2. За своїм психічним станом на момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

В наданих експертам матеріалах відсутні дані, які б вказували на вплив медичних препаратів на усвідомлення ОСОБА_3 значення своїх дій та можливість керувати ними в момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р.

4. На момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. ОСОБА_3 ознак будь-якого психічного розладу не виявляв. За своїм психічним станом в той період часу усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 помер (т.1 а.с. 111).

Позивач, ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 10-13).

Заповіт ОСОБА_3 від 23.12.2019 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. за реєстровим №7880 (т. 1 а.с. 66).

Відповідно до заповіту від 23.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П., ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він матиме право за законом (т. 1 а.с.66).

Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що на момент складання заповіту ОСОБА_3 мав захворювання та приймав ліки, у зв`язку з чим не усвідомлював значення своїх дій, а від так заповіт підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П., про визнання заповіту недійсним призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 66-67).

Відповідно до висновку судового-психіатричного експерта № 469 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 25.05.2023 ОСОБА_3 станом на 23.12.2019р. ознак будь-якого психічного розладу - не виявляв, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що на час складання заповіту - 23.12.2019, ОСОБА_3 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачем суду не надано.

Отже, враховуючи те, що станом на 23.12.2019 ОСОБА_3 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ним, доказів того, що на час вчинення правочину покійний страждав на будь-які психічні хвороби чи за станом свого здоров`я не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 225, 1233, 1257 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 145, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), треті особи: приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Бурмака Ірина Павлівна (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 25/25), про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя: Л.М. Шум