Провадження № 2/761/2520/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Волошин В.О.,

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

В травні 2023р. позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_3 , в якому просив суд:

- стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договорами позики від 23 березня 2021р. в сумі 78100,0 дол. США.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 23 березня 2021р. між сторонами було укладено договір позики, у вигляді боргової розписки, відповідно до якої відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти у розмірі 78100,0 дол. США, які зобов`язувалась повернути до 23 липня 2022р.

В строк визначений договором позики, відповідачка не повернула отримані нею грошові кошти. Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2024р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позові просила суд позов задовольнити, Наголошувала, що сума заборгованості є незмінною, на час розгляду справи в суді стороною відповідача кошти за договором позики не повернуті.

Відповідачка, та її представник про час, дату, та місце розгляду справи були оповіщені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися. Представником відповідачки, протягом всього часу розгляду справи в суді систематично подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому відзив на позов, у встановлений судом строк стороною відповідача не подавався.

В силу положень, ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторони відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 23 березня 2021р. між сторонами було укладено договір позики, у вигляді боргової розписки (оригінал якою було надано стороною позивача для огляду в судовому засіданні), наступного змісту:

«Розписка.

м. Київ 23.03.2021р.

Я, ОСОБА_3 прописана за адресою АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_1 , виданий 11 червня 2006р. даю цю розписку гр. ОСОБА_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 09 жовтня 1996р. Вишнівським МВС ГУ МВС України в Київський обл. про те, що я отримала у нього в борг кошти в сумі 78100 (сімдесят всім сто) дол.. США у повному розмірі в присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вказана сума перерахована мною особисто. Вказану позику зобов`язуюсь повернути до 23.07.2022р.

Підпис / ОСОБА_3 /

Розписку складено і гроші отримано в присутності свідків

Підпис ОСОБА_4 .

Підпис ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, судом не встановлено даних, які б свідчили про повернення відповідачкою всіє всієї суми заборгованості за зазначеною борговою розпискою.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов`язання за договором позики не виконала, сума позики залишається неповернутою в повному обсязі, про що повідомила представник позивача в судовому засіанні, та наявність оригіналу боргової розписки у сторони позивача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи правові позиції Верховного Суду, висловлені в постановах у справах № 444/9519/12 від 28 березня 2018р., № 910/10156/17 від 10 квітня 2018р., № 464/3790/16-ц від 16 січня 2019р., № 723/304/16-ц від 23 жовтня 2019р., ст. ст. 16, 625, 1048 ЦК України; ст. ст. 10, 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 23 березня 2021р. в сумі 78100,0 дол. США.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13420,0 грн.

Керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 15, 16, 525, 526, 545, 610, 612, 625, 901, 907, 1046, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 23 березня 2021р. у розмірі 78100,0 /сімдесят вісім тисяч сто/ дол. США; судовий збір в розмірі 13420,0 /тринадцять тисяч чотириста двадцять/ грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27 травня 2024р.

Суддя: