Справа № 462/3971/24
УХВАЛА

10 травня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» заборгованість за послуги: з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.08.2020 по 30.04.2023 у розмірі 7237,59 грн; з централізованого гарячого водопостачання за період з 01.08.2020 по 30.04.2023 у розмірі 1066,03 грн, всього - 8303,62 грн, а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В силу частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом вказаної норми виключна підсудність встановлена для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна.

З точки зору закону, виключна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченим у законі, судом.

У такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Тобто, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З позовної заяви та долучених до неї додатків вбачається, що позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого гарячого водопостачання щодо об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Шевченківського району м.Львова.

З огляду на те, що позивач просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , вважаю, що дана справа не підсудна Залізничному районному суду м.Львова.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дану цивільну справу слід передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Львова за територіальною підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання передати на розгляд за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: