13.05.2024
№642/2284/24
2-н/642/488/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. розглянув заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги,

УСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» 30.04.2024 звернулося до суду із даною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості:

- 22313,14 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2016 по 31.03.2024;

- 617,40 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.03.2024;

- 340,80 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024;

- 16,78 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.03.2024 по 31.03.2024;

- три відсотки річних в сумі 964,39 грн;

- інфляційні втрати в сумі 2494,21 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Між тим, п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020, з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин і постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2023 № 383 строк його дії визначено до 30.06.2023.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який триває досі, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

В поданій до суду заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає період виникнення боргу з 01.01.2016 року по 31.03.2024 рік та надає відповідний розрахунок боргу за цей період.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Загальний трирічний строк позовної давності в даному випадку спливає 01.01.2019 року до встановлення карантину, з початком якого (з 12.03.2020) переривалися б строки позовної давності.

Тому, оскільки вимоги пред`явлено за межами трирічного строку позовної давності, в порядку п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України слід відмовити у видачі судового наказу.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 165,166, 167, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за комунальні послуги.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Проценко