Справа № 157/107/24
Провадження №2/157/161/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що 06 березня 2014 року в Новочервищанській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області сторони зареєстровали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1. Під час проживання в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося, а тому позивачка подала позовну заяву про розірвання шлюбу. З лютого місяця 2023 року сторони припинили спільне проживання як подружжя, в зв`язку з цим позивачка вимушена була переїхати в інше помешкання. На цей час вона винаймає квартиру в м. Камені-Каширському, де проживає разом з дочкою. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання їх доньки, однак він в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відмовляється. Позивачка зазначає, що вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною з інвалідністю. Крім того, дочка хворіє та потребує постійної реабілітації, а тому самостійно вона не в змозі матеріально забезпечити належні умови для проживання дочки та внаслідок тяжких життєвих обставин вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач на цей час офіційно ніде не працює, однак виїжджає на сезонні роботи за кордон, де отримує значні кошти. У відповідача інших дітей, крім їх спільної дочки, немає.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень. Зазначив, що у позовній заяві позивачка просить стягувати з нього аліменти в розмірі 5000 гривень, обґрунтовуючи це тим, що кошти на утримання дитини він не надає, а дитина, маючи інвалідність, потребує додаткових коштів на утримання. Участь в утриманні дитини він приймає та у придбанні необхідних речей для неї, про що відповідачка не вказала у позовній заяві. Він у міру можливості надає фінансову підтримку дитині. Про свої доходи позивачка в позовній заяві нічого не вказує, хоча отримує в Управлінні соціального захисту населення Камінь-Каширської РДА пенсію на дитину. Він не заперечує щодо свого обов`язку по утриманні дитини і його виконує по мірі своїх можливостей. Через кризу в державі, а тепер і через введення воєнного стану він не має можливості знайти постійне місце роботи, на сезонні роботи не виїжджає. Також вважає, що стягнення аліментів у розмірі 5000 гривень, як на потребу в реабілітації дитини та її лікуванні, є необґрунтованим, оскільки витрати на лікування є додатковими витратами й не належать до основних, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок аліментів. Просить позов задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, у поданому відзиві просив справу розглянути за його відсутності.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

З рішення Камінь-Каширського районного суду по справі №157/103/24 від 22 березня 2024 року встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2014 року по 22 березня 2024 року.

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що встановлено з витягу з реєстру територіальної громади №2023/009913259 від 04.12.2023 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини нарівні з позивачкою.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами статті 182 СК України та бере до уваги, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Таким чином, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі, що дорівнює мінімальному розміру судового збору за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий: Б.С. Гамула