Справа №716/886/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

22.04.2024 представник позивача звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області із вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20612,89 грн., а також судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи.

Дослідивши частково матеріали позову, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Так, згідно копії актового запису про смерть №271392 від 10.11.2023, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст.ст.46,47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Частиною 1 ст.55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, аналізуючи вказане, слід дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи.

Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 18 грудня 2019 року №127/328/17 та від 07 квітня 2020 року № 473/1433/18.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що відповідач ОСОБА_1 помер ще задовго до звернення позивача до суду із вказаним позовом, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом у спосіб визначений законодавством до спадкоємців.

Відповідно до п.3ч.1ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі відмови у відкритті провадження у справі повертається сплачена сума судового збору.

Керуючись ЗУ «Про судовий збір», ст.ст.46,47,55,186,353ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-відмовити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Чернівецькому районі повернути Акціонерному товариству «Акцент-Банк» м.Дніпро вул. Батумська, буд.11, , МФО №307770) з Державного бюджету 3028 (три тисячі двадцять вісім )грн.00коп.судового збору, який було сплачено відповідно до платіжного доручення №377 від 17.03.2024 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сірик І.С.