Справа № 453/138/24
№ провадження 2/453/227/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Курницької В.Я.;

за участі секретаря Трембач М.М.;

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сколе в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

До Сколівського районного суду Львівської області 29 січня 2024 року в порядку цивільного судочинства звернувся позивач ОСОБА_1 в особі належно уповноваженого представника (згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1256972 від 26 січня 2024 року) адвоката Вуйцік Ольги Богданівни з позовною заявою до відповідача - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в якій просить визнати за за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 24,4м2, житловою площею 16,6м2 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабая позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області. Факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача, її матері, та свідоцтва про одруження матері позивача. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який спадкодавець фактично прийняла у спадщину після смерті свого брата ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з ним, однак за життя юридично не оформила свої спадкові права. Спадкодавець ОСОБА_2 залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений 24 лютого 2012 року секретарем виконкому Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 7. Після заведення спадкової справи завідувач Сколівської державної нотаріальної контори повідомив позивача про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не представляється можливим через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 30 січня 2024 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання на 16 квітня 2024 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадженняу справі, призначено її до судового розгляду по суті на 02 травня 2024 року та витребувано у Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належно засвідчену копію спадкової справи № 304/2021 після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання, призначене на 02 травня 2024 року, сторони не з`явились.

Представником позивача - адвокатом Вуйцік О.Б. 16 квітня 2024 року подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позов, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Славської селищної ради Стрийського району Львівської області - подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання та заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст рішення складено 06 травня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 02 травня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 06 травня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оглянувши наданий на ухвалу суду від 16 квітня 2024 року оригінал спадкової справи № 304/2021 від 10 вересня 2021 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області.

Факт родинних відносин позивача підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача, її матері, та свідоцтв про одруження матері позивача та позивача, які містяться в матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який спадкодавець фактично прийняла у спадщину після смерті свого брата ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з ним, однак за життя юридично не оформила свої спадкові права.

Спадкодавець ОСОБА_2 залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений 24 лютого 2012 року секретарем виконкому Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 7. Дублікат вказаного заповіту (виданий 16 грудня 2019 року ОСОБА_4 , секретарем виконкому Тухлянської сільської ради за реєстровим № 92), який має силу оригіналу, міститься в матеріалах спадкової справи, наданої для огляду суду Сколівською державною нотаріальною конторою (аркуш спадкової справи 4). Даний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74821516 від 21 листопада 2023 року, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області.

Оскільки позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину, а тому, в межах заведеної спадкової справи № 304/2021 від 10 вересня 2021 року після смерті ОСОБА_2 , 21 листопада 2023 року позивач звернулась до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

18 січня 2024 року завідувач Сколівської державної нотаріальної контори повідомив позивача про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не представляється можливим через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги с. Тухля № 4 Тухлянського старостинського округу Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, житловий будинок 1987 року побудови, загальною площею 24,4м2, житловою 16,6м2 та приналежні до нього господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , рахувався за ОСОБА_3 .

З довідки № 81 від 18 січня 2024 року, виданої Тухлянським старостинським округом Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті був зареєстрований разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка була його сестрою.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що ОСОБА_3 змінила прізвище на Статутяк внаслідок укладення шлюбу.

Отже, після смерті свого брата ОСОБА_3 спадкодавець ОСОБА_2 фактично прийняла у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті свого рідного брата ОСОБА_3 встановлено і в листі № 49/01-16 від 18 січня 2024 року завідувача Сколівською державною нотаріальною конторою В.Батлюка, який міститься в матеріалах справи. За життя ОСОБА_2 юридично не оформила свої спадкові права, оскільки право власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном, а відтак і право власності позивача на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті ОСОБА_2 , з урахуванням вищенаведеного, має бути визнано у судовому порядку.

Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 , судом встановлено наступне.

Розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування зобов`язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Як вбачається з долученої суду копії виписки з погосподарської книни від 18 січня 2024 року, виданої старостою сіл Тухля, Либохора, Головецько, Пшонець А.Х. Ткачиком, згідно запису в погосподарській книзі с. Тухля № 4 Тухлянського старостинського округу Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, житловий будинок 1987 року побудови, загальною площею 24,4м2, житловою 16,6м2 та приналежні до нього господарські будівлі та споруди № об`єкта 01-0385-1 2016-2020 р.р. за адресою: АДРЕСА_1 , рахувався за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 своє право власності не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого Стрийським МБТІ на замовлення ОСОБА_1 , та довідки Стрийського МБТІ № 68 від 11 січня 2024 року, загальна площа спірного житлового будинку (літера «А-1»), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 24, 4 кв. м., з них житлова 16, 6 кв. м. Приналежним майном до цього житлового будинку є господарські будівлі та споруди: сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), сарай (літера «Г»). Даний житловий будинок побудований у 1987 році та не є самочинним. Інвентаризаційна вартість 134 733 грн.

Згідно зі ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, беручи до уваги, те, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано, а тому позивач не може оформити право на спадщину у нотаріуса, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст.259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літ. А-1 загальною площею 24, 4м2, житловою площею 16 ,6м2 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-тиденний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Славська селищна рада Стрийського району Львівської області; місцезнаходження: 82660, Львівська область, Стрийський район, смт. Славське, вул. Івасюка, 24; .

Головуючий суддя В.Я. Курницька