Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2024Справа №607/10355/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, секретаря судового засідання Є.І. Тинкалюк

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в спрощеному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди , -

в с т а н о в и в

У червні 2023 року позивач звернув до суду з вимогою до відповідачки про відшкодування майнової шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він є законним володільцем квартири АДРЕСА_1 . Над цієї квартирою розташована квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .

Позивач зазначив, що з вини відповідачки відбулося затоплення квартири позивача, про що складено відповідний Акт за участі головного інженера споживчого кооперативу та мешканців будинку.

Внаслідок затоплення залило кухню квартири: на стелі чітко видно сліди пошкодження, а саме «здулася» фарба, знищений кухонний гарнітур, тріщина на робочі поверхні кухонного гарнітуру, горизонтальні полички в кухонному гарнітурі змочені та роздуті. Квартира потребує ремонту, а вартість завданої позивачу майнової шкоди становить 21 1190 гривень, які відповідачка відмовляється в позасудовому порядку відшкодовувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить вимогу задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду, не з`явився. В попередніх засіданнях позов заперечив пославшись на мотиви, викладені у відзиві зазначає, що позов подано до неналежного відповідача, адже затоплення квартири відбулося внаслідок розриву запірного крана на трубах водопостачання загального користування, що розташовані в коридорі загального користування, а отже відповідати має не відповідачка, а обслуговуюча організація, котра здійснює обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Окрім цього вважає непідтвердженими заявлені до відшкодування витрати, внаслідок неточностей у оцінці та висновку про вартість майна.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази суд дійшов до наступного переконання.

Отже, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Позивач це її син, котрий представляє власника квартири, згідно довіреності, посвідченої нотаріусом міста Модена Республіки Італія від 11.05.2023 року, і має зареєстроване місце проживання в означеній вище квартирі, а отже є її законним володільцем і має право ставити питання відшкодування завданої шкоди майну, що перебуває в його володінні та утриманні.

25.03.2023 року позивач виявив слідки залиття у кухні квартири.

Відповідно до складеного 27.03.2023 року Акту, комісія в складі головного інженера споживчого кооперативу «Комфорт житло» та членів комісії обстежили за заявою позивача квартиру й при огляді виявили, що в квартирі затоплена кухня: на стелі чітко видно сліди пошкодження, а саме «здулася» фарба, знищений кухонний гарнітур, тріщина на робочі поверхні кухонного гарнітуру, горизонтальні полички в кухонному гарнітурі змочені та роздуті.

Провівши обстеження, комісія дійшла згоди, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_3 став розрив запірного крану на трубі водопостачання квартири АДРЕСА_4 . Власником цієї квартири є відповідачка ОСОБА_3 .

На підтвердження вартості відновлювального ремонту, ФОП ОСОБА_5 проведено незалежну оцінку вартості будівельних матеріалів в робіт, що мають бути використані для капітального ремонту квартири АДРЕСА_4 , та складено Звіт про оцінку майна, додатком до якого є висновок, змістом якого вбачається, що станом на 27.03.2023 року ринкова вартість будівельних матеріалів в робіт, що мають бути використані, складає 21190 гривень.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Стороною позивача надано достатні докази заподіяння майнової шкоди володільцю квартири зі сторони відповідача, а відтак саме на відповідача в силу презумпції вини завдавача шкоди, покладається обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Зазначаючи про неналежність та недопустимість обставин, викладених у Висновку про вартість майна оцінювача ФОП ОСОБА_5 , наданого позивачем, жодних висновків експерта на замовлення учасника справи, чи клопотань про призначення судової експертизи для встановлення інших цифр суми завданого збитку ніж у наявному у справі Звіті, зі сторони відповідача не надходило, а відтак обов`язок доказування відповідачем не виконано.

Окрім цього судом критично оцінюються доводи сторони відповідача про неналежність сторони відповідача.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо).

В свою чергу, точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи) (абцаз третій п. 3 Порядку

обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 15.08.2028 року № 219).

Відтак до сфери обслуговування виконавця послуг, входять внутрішньобудинкові мережі водопостачання, які розпочинаються від кута будинку до запірної арматури (крана) вводу в певну квартиру.

Означене також відображене в показах допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , головного інженера СК Комфорт Сервіс, котра показала, що вимогами ДБН для будівництва багатоквартирних будинків встановлене правило влаштування розподільчого ящика з вузлами обліку водопостачання та запірних кранів квартир, в приміщеннях загального користування, як і у випадку з будинком по АДРЕСА_5 .

Разом з тим, кожен мешканець квартири має ключ доступу до розподільчого ящика з вузлами обліку водопостачання та запірних кранів квартир для обслуговування запірної арматури та труб вводу до власної квартири, як і обслуговуюча організація має ключ доступу для обслуговування внутрішньо будинкових стояків водопостачання до запірної арматури.

З огляду на викладене та те, що причиною затоплення квартири позивача став розрив запірної арматури труди водопостачання квартири відповідачки, й запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи, судом не приймаються доводи представника ОСОБА_3 про неналежність особи відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 ) 21 190 гривень завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1073, 60 гривень сплаченого судового збору

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту рішення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк