УХВАЛА

08 травня 2024 року

м. Київ

справа № 464/5581/23

провадження № 61-6251ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та його

представника - адвоката Ставрук Наталії Зіновіївни на постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 20 000 грн та моральної шкоди

у розмірі 10 000 грн, а всього 30 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 14 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні матеріальних збитків скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 грн матеріальних збитків.

В решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 25 квітня 2024 року, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ставрук Н. З. просять скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року (повний текст якої складено 01 квітня 2024 року), ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних

вимог ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальних збитків відмовити, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексумістить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Ціна позову у цій справі складає 30 000 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).Оспорювана заявниками сума складає 20 000 грн.

Враховуючи приписи пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судове рішення у цій справі за загальним правилом не підлягаєкасаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ставрук Н. З. зазначають, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, що апеляційним судом під час розгляду справи не враховано правові висновки Верховного Суду.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, встановлені судом апеляційної інстанції обставини (вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1 , розмір витрат на надання ОСОБА_2 професійної правничої допомоги), оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявниками аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій справі.

Незгода відповідача та його представника з висновками суду апеляційної інстанції за результатами оцінки доказів не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявниками не доведено, що ця справа має виняткове значення для відповідача та становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову,

що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ставрук Н. З. подали касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника - адвоката Ставрук Наталії Зіновіївни на постанову Львівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович