Справа № 607/5477/23
Провадження № 2/604/160/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-«Авангард» про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю), -

у с т а н о в и в :

03 травня 2023 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області за підсудністю надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-«Авангард» про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю).

Позов обґрунтовано тим, що 18.07.2018 між позивачем та ТОВ «Компанія-«Авангард» укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:001:0161, площею 2,2522 га.

Відповідач порушує умови договору щодо своєчасної оплати за користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, позивач просив розірвати договір оренди землі від 18.07.2018, укладений між ТОВ «Компанія-«Авангард» та ОСОБА_1 .

Заочним рішенням від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-«Авангард» про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) задоволено повністю: розірвано договір оренди землі від 18 липня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Авангард» щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 2,2522 га, кадастровий номер :01:001:0161, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року скасовано заочне рішення №607/5477/23 від 29 серпня 2023 року і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 4 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Колцуняк Ю.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача адвокат Черніцький І.Р. в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив на позов, зазначив, що обставини, викладені позивачем у позові, не відповідають дійсності, оскільки з 2018 року відповідач в повному обсязі виконує взяті на себе зобов`язання та виплачує орендну плату за користування паєм. Між сторонами крім договору оренди від 18 липня 2018 року щодо земельної ділянки площею 2,2522 га, кадастровий номер :01:001:0161, також 22 липня 2019 року було укладено договір оренди ще однієї ділянки, та починаючи з 2020 року орендар сплачував одночасно орендну плату за дві ділянки.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0161, площею 2,2522 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №785435, виданий 18.11.2005).

18 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія-«Авангард» було укладено договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0161, площею 2,2522 га.

Договір укладено на 15 років з моменту його державної реєстрації; орендна плата за користування земельною ділянкою становить не менше 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому виразі складає 4855,22 грн за один повний рік користування земельною ділянкою (пп. 6, 8 Договору).

Також 22 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія-«Авангард» було укладено договір оренди землі, об`єктом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0387, площею 2,0 га (а.с. 105-106).

Договір діє до 31.12.2031; орендна плата вноситься орендарем у наступній формі та розмірі: в грошовій формі, або за згодою сторін допускається натуральна форма орендної плати, в розмірі 10 кг зерна пшениці (із розрахунку 850 кг на один гектар) (пп. 7, 9 Договору).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Положеннями ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ст.21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.

Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями ст.31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Відповідно до п."д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Позивач в позові посилався на те, що відповідачем не сплачено орендну плату за договором оренди від 18.07.2018, у даному випадку, на думку позивача, наявна систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України "Про оренду землі" підставою розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі N 6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво18) та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі N 527/570/17-ц (провадження N 61-34296св18).

Вказана позиція підтримана Верховним Судом у справі N 469/908/15-ц (постанова від 27.01.2020 р.). Отже, договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати (два та більше випадків).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво18) вказано, що "зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Позивач не надав доказів порушення відповідачем строків виплати орендної плати за договором оренди від 18.07.2018 два та більше рази, що б давало підстави для визнання порушень відповідачем умов договору зі сплати орендної плати такими, що має систематичний характер. Натомість відповідач надав відомості на видачу зерна за городи та паї 2018, 2019, 2022 років та розписки позивача про отримання коштів за пай в розмірі 10000 грн 04.08.2020, 11000 грн 1.09.2021 та 12000 грн 19.10.2023 (а.с. 66-74). При цьому сума коштів та (чи) отриманого зерна виходить за межі орендної плати, визначеної у договорі оренди від 18.07.2018 та не суперечить твердженню відповідача про виплату орендної плати в загальній сумі, виходячи з двох орендованих у позивача земельних ділянок.

Позивачем не доведено, що вказані платежі були здійсненні на виконання іншого договору оренди і до виконання зобов`язань за спірним договором оренди не відносяться, а тому не доведено факт систематичної несплати орендної плати (два та більше випадки).

Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-«Авангард» про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 9 травня 2024 року.

Суддя В. М. Сіянко