25 березня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач ТОВ «Глобал Спірітс Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив наступне.
19.02.2020 року між гр. ОСОБА_2 , правонаступником якого є ТОВ «Глобал Спірітс Груп», та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 150 000,00 гривень, які позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві протягом 30 днів, тобто до 19.03.2020 року, однак відповідачем отримані у позику грошові кошти не повернуто, чим порушено умови Договору.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути у судовому порядку з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 150 000,00 гривень, а також просить стягнути, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у розмірі 4 542,28 гривень і три відсотки річних у розмірі 1 332,00 гривень, а всього 155 874,28 гривень, а також покласти на відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривні.
Ухвалою судді від 26.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не подавала.
На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.02.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики б/н від 19.02.2020 року (а.с. 8).
Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Договору, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 150 000,00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Сума позики (готівкові грошові кошти) передаються позичальникові виключно для мети придбання позичальником автомобіля.
Позика надається позикодавцем позичальнику в сумі, вказаній в п. 1.1 цього Договору у день його підписання обома сторонами. Позика повертається позичальником позикодавцю у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з дати укладення цього Договору, тобто до 19.03.2020 року (включно). Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок, вказаний в цьому Договорі (згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору).
Згідно з п. 3.1 Договору, проценти від суми позики за цим Договором позичальником не сплачуються і цей Договір є безвідсотковим, тобто відсотки за користування позикою не нараховуються та не утримуються.
Згідно з п.п. 4.1, 4.2 Договору, позикодавець зобов`язаний надати у власність позичальника відповідну суму позики, вказану у п. 1.1 цього Договору; вчасно приймати від позичальника платежі у рахунок погашення позики.
Згідно з п.п. 5.1, 5.2 Договору, позичальник зобов`язаний повернути позику на умовах та у строки, визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору; використовувати позику виключно з метою, вказаною в п. 1.2 Договору.
Згідно з п. 6.3 Договору, підписання цього Договору позичальником засвідчує отримання ним від позикодавця всієї суми позики у день підписання цього Договору.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Як передбачено положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає.
З матеріалів справи встановлено, що умови Договору позики ОСОБА_2 були виконані у повному обсязі, шляхом надання грошових коштів відповідачу ОСОБА_1 у розмірі 150 000,00 гривень, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів, складеною у присутності свідка ОСОБА_3 , в якій відповідач підтверджує отримання грошових коштів та зобов`язується повернути їх позикодавцеві у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати укладення Договору (а.с. 9).
Судом встановлено, що відповідачем в обумовлений договором строк позика позивачеві не повернута. Станом на час розгляду справи судом зобов`язання відповідача за договором позики залишається не виконаним. Розмір заборгованості за договором становить 150 000, гривень і встановлені обставини відповідачем, якою не надано будь-яких доказів суду про повне або часткове повернення грошових коштів, отриманих у позику, не спростовано.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із Договором відступлення права вимоги від 12.02.2021 року, ОСОБА_2 відступив, а ТОВ «Глобал Спірітс Європа» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики б/н від 19.02.2020 року (а.с. 10).
Згідно із Договором відступлення права вимоги від 03.01.2023 року, ТОВ «Глобал Спірітс Європа» відступило, а ТОВ «Глобал Спірітс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики б/н від 19.02.2020 року (а.с. 12).
Враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором позики позичальником не сплачена, її розмір відповідачем не спростовано, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Глобал Спірітс Груп», який є правонаступником позикодавця за вищевказаним договором, про що надано належні, допустимі та достовірні докази, про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 150 000 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Беручи до уваги, що умови договору позики позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору позики, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З правової позиції Верховного Суду України, висловленої в Постанові від 17 жовтня 2011 року у справі № 6-42цс11 вбачається, що проценти, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, у зв`язку з чим, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор набуває право на отримання вищевказаних нарахувань за весь час прострочення, а тому таке прострочення є триваючим правопорушенням.
Таким чином, право подавати позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Згідно із розрахунком позивача, викладеним у позові, за період прострочення відповідачем зобов`язання за договором позики сума інфляційних нарахувань склала 4 542,28 гривень, три відсотки річних 1 332,00 гривень, що не спростовано відповідачем.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, наявність невиконаного відповідачем зобов`язання по поверненню грошових коштів за договором позики у встановленому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційних нарахувань у розмірі 4 542,28 гривень та трьох відсотків річних у розмірі 1 332,00 гривень.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором позики від 19.02.2020 року у розмірі 155 874,28 гривень, яка складається із: суми основної заборгованості за договором позики розміром 150 000,00 гривень; інфляційних нарахувань розміром 4 542,28 гривень та трьох відсотків річних розміром 1 332,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Груп» заборгованість за договором позики від 19.02.2020 року у розмірі 150 000 гривень 00 копійок, інфляційні нарахування у розмірі 4 542 гривні 28 копійок, три відсотки річних у розмірі 1 332 гривні 00 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 гривень 00 копійок, а всього 158 558 (сто п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 28 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Калюжна