КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/279/24

15 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Белоконної І.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 20 липня 2012 року ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, позивач зазначає, що 13 жовтня 2017 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва ухвалено стягувати щомісячно з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного позивач пояснює, що згаданими судовими рішеннями з нього стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 58 % відсотків від його доходу замість 33%.

З огляду на вище викладене просив суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 з 1/3 частини до 1/6 частини та розмір аліментів, утримуваних з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 з частини до 1/6 частини.

Узв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів, що визначений вказаними вище рішеннями до 1/6 частини від його доходу на кожну дитину.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2017 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/5 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинено нарахування аліментів по рішенню Оболонського районного суду м. Києва від 13.10.2017 (справа № 756/11395/17; провадження № 2/756/4754/17).

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 26 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційну скаргу обгрунтговує тим, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що в рішенні суду першої інстанції суд застосував положення ст. 183 СК України, проте в даному випадку вимог ст. 183 СК не застосовуються, оскільки в даному випадку діти від різних шлюбів.

Вказує на те, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач офіційно працював і отримував заробітну плату, яка була меншою, ніж станом на дату звернення з даним позовом.

Звертає увагу на те, що доказів того,що станом на дату звернення з даним позовом стан здоров`я позивача значно погіршилось в матеріалах справи відсутні.

26 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач зазначав, що апелянтка, в 2017 році, подавши до суду позов про стягнення аліментів, свідомо приховала, той факт, що він вже сплачую аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, крім того ще й стягнула 33% аліментів на одну дитину, тоді цьому не придав великого значення. Тобто позивачка протягом 7-ми років з 2017 по 2024 отримувала більший розмір аліментів у той час, як бувша перша дружина отримувала значно меньше.

Вказує на те, що загальний розмір стягуваних з нього аліментів на даний час становив 53 % його заробітку, що перевищувало встановлену законом частку 33% на двох дітей, тобто з мене стягувалося щомісяця на 20% більше ніж встановлено законом, 20%=53%-33%.

Вважає, що його діти є рівними у своїх правах і повинні отримувати аліменти в однаковому розмірі, при цьому ніхто з них не повинен мати переваги і обмеження щодо розміру аліментів перед іншими дітьми.

Повідомляє, що на даний час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 та в нього погіршився матеріальний стан, внаслідок щомісячного стягнення з нього 70% аліментів 53% +17% на погашення заборгованості по аліментам, він отримує щомісяця 6000 грн., що ставить його в край тяжке матеріальне становище, внаслідок чого він не можу придбати собі амуніцію, речі, продукти харчування та інше.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності не з`явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 20 липня 2012 року (справа № 622/1120/12) рішенням стягувато щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року (справа № позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітного сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

23 лютого 2018 року Ружинський районний суд Житомирської області по справі № 291/1111/17 рішенням відмовив у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

17 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області скасував рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року та ухвалив нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Зокрема, суд апеляційної інстанції зменшив розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 20 липня 2012 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до копії висновку магнітно- резонансної томографії ОСОБА_2 від 14 серпня 2023 року на момент обстеження МР-ознак дегенееративно- дистрофічних змін попереково- крижового відділу хребта по типу остеохондрозу на рівні L1- S1, кила між хребцевого диску в сегменті L5- S1, спондилоартроз в сегментах L4- S1 ст. по Weishaupt, вузли Шмер хребці L1- S1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року в частині задоволених позовних вимог.

Отже, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині задоволених позовних вимог.

Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів суд першої інстанції посилався на те, що проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, виходячи з доцільності однакового розміру аліментів для кожної дитини, суд першої інстанції вважав, що розмір аліментів за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року по справі № 756/11395/17 необхідно зменшити та стягувати кошти у в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висноками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сплачує на користь матері дитини ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини.

Також позивач є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та сплачує на користь матері дитини ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частина.

З викладено вбачається, що позивач сплачує на користь відповідачів фактично більше ніж 50% від загального розміру отриманого ним доходу, що призводить до значного погіршення його матеріального становища.

Також суд першої інстанції правомірно врахував, що відповідач сплачує на користь відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/5 частина, а тому з урахуванням принципу справедливості та розумності прийшов до висновку про доцільність зменшення розміру аліментів на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/5 частини.

Доводи апеляційної скарги, що станом на дату звернення з даним позовом стан здоров`я позивача значно погіршилось в матеріалах справи відсутні, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2017 року при ухваленні рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 судом не враховувався наявність у ОСОБА_6 іншої дитини- ОСОБА_5 та стан здоров`я батька дітей.

Відповідно ст. 375 ЦПК України,суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргувідповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена

в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року

Головуючий: Судді: