Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2174/22
Номер провадження2-др/711/39/24
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
08 травня 2024 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
Головуючого судді Піковського В.Ю.,
за участі секретаря судових засідань - Пасічній Н.В.,
представника позивача адвоката Плакущого С.В.,
представника відповідача адвоката Глущенка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Глущенка О.С. про розрахунок суми судових витрат (витрати на правничу допомогу та інші витрати пов`язані з розглядом справ) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини, -
Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Плакущого С.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Другою Черкаською державною нотаріальною конторою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) за порядковим № 648, у спадковій справі № 303/2021 СР № 67600934 визнати недійсною.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

При ухваленні рішення, судом було вирішено, що питання про розподіл судових витрат сторін на правову допомогу розглянути шляхом ухвалення додаткового рішення після спливу строку, протягом якого сторона відповідача може подати суду відповідні докази понесення таких витрат.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Глущенко О.С., звернувся із заявою про розрахунок суми судових витрат (витрати на правничу допомогу та інші витрати пов`язані з розглядом справ). У заяві від 19.04.2024 адвокат Глущенко О.С., просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 074 грн. 40 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Плакущий С.В., подав заперечення на розрахунок суми судових витрат відповідача. У запереченні від 03.05.2024 адвокат Плакущий С.В. просить зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, визначені відповідачем у розрахунку судових витрат від 12.03.2024, у розрахунку судових витрат від 09.04.2024 та розрахунку судових витрат від 19.04.2024 до нуля гривень нуля копійок.

В судовому засіданні адвокат Глущенко О.С.,підтримав свою заяву про розрахунок суми судових витрат (витрати на правничу допомогу та інші витрати пов`язані з розглядом справ), просив задовольнити.

В судовому засіданні адвокат Плакущий С.В., підтримав свої заперечення подані ним на про розрахунок суми судових витрат відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно положень ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою згідно ч.1 ст.15 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути Згідно положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу обґрунтованим та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України).

Частиною 6 ст.137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено у відповідності до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Наявність договірних відносин між адвокатом Глущенком О.С. та ОСОБА_2 підтверджується договором про надання правової допомоги від 10.12.2020 та додатковими угодами № 3, № 4 та № 5.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, представником відповідача до суду надано:

- договір від 10.12.2020 про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Глущенком О.С. та ОСОБА_2 ;

- додаткову угоду № 3 від 04.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020;

- додаткову угоду № 4 від 25.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020;

- додаткову угоду № 5 від 19.02.2024 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020;

- прибутковий касовий ордер № б/н від 25.06.2022 на загальну суму 8 000 грн. 00 коп.;

- довідку від 19.04.2024 про загальну суму виплаченого гонорару по цивільній справі №711/2174/22, яка становить - 45 000,00 грн.;

- акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09.04.2024, згідно з яким адвокат Глущенко О.С. надав замовнику ОСОБА_2 наступні правові послуги: написання заяви про продовження процесуального строку від 12.07.2022 598,25 грн.; написання відзиву на позовну заяву від 06.10.2022 2393,00 грн.; написання письмового пояснення від 26.03.2023 1342,00 грн.; написання відзиву на уточнену позовну заяву від 16.05.2023 2684,00 грн.; написання заперечення на відповідь на відзив від 29.05.2023 1342,00 грн. ознайомлення з матеріалами цивільної справи 1342,00 грн.; написання клопотання про закриття провадження у справі від 13.10.2023 2684,00 грн.; написання клопотання про визнання дій зловживання процесуальними правами від 20.11.2023 2684,00 грн.; написання заперечення на клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи від 05.12.2023 1342,00 грн.; написання пояснення у письмових дебатах 2684,00 грн.; участь адвоката у 24 судових засіданнях: у 2022 році: 5 судових засідань 5982,5 грн., у 2023 році: 16 судових засідань 21472,00 грн., у 2024 році: 3 судових засіданнях 4380,00 грн.

Так, судом встановлено, що вартість надання правової допомоги визначена в акті приймання-передачі наданих послуг наданої правничої допомоги від 09.04.2024 відповідно до детального опису роботи, що проведена адвокатом за дорученням Замовника в підрахунку становить відмінну суму від заявленої до відшкодування.

Відповідно до умов п.1.1. договору від 10.12.2020 Замовник доручив, а Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.1.2. даного Договору, Адвокат бере на себе зобов`язання виконати наступну правову роботу: а)організовувати та вести роботу за матеріалами, наданими Замовником; б) зібрати та підготувати матеріали, що необхідні для захисту порушеного, невизнаного та (чи) оспореного права Замовника в судових та (чи) інших органах; в) зібрати та підготувати матеріали, що необхідні для представництва інтересів Замовника в судових та (чи) інших органах.

Між сторонами договору було погоджено та підписано Додаткову угоду № 3 від 04.02.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020; додаткову угоду № 4 від 25.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020; додаткову угоду № 5 від 19.02.2024 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020.

Відповідно до п.2 додаткової угоди № 4 від 25.06.2022 до договору про надання правової допомоги від 10.12.2020, адвокат готує заяви по суті спору, клопотання, пояснення, у разі необхідності збирає докази (подає адвокатські запити, та (чи) запити на отримання публічної інформації), приймає участь у судових засіданнях, користується без виключення усіма процесуальними правами Відповідача.

П.3 додаткової угоди № 4 від 25.06.2022 передбачено, що Адвокат вживає усіх необхідних дій для належного представництва інтересів та прав Замовника по цивільній справі №711/2174/22 як Відповідач.

Також, в додатковій угоді № 4 зазначено, що станом на 25.06.2022 Адвокат отримав від Замовника гонорар у сумі 8 000 грн. 00 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером № б/н від 25.06.2022 на вказану суму.

Додатковою угодою № 5 визначено остаточний розмір гонорару Адвоката за представництво інтересів Замовника як відповідача по цивільній справі №711/2174/22, який становить 45 000 грн. 00 коп.

Окремо вказано, що станом на 19.02.2024 Адвокат отримав від Замовника доплату гонорару у розмірі 22 000 грн. 00 коп. Загальна сума отриманого гонорару станом на 19.02.2024 30 000 грн. 00 коп. Доплату гонорару у розмірі 15 000 грн. 00 коп. буде оплачено після розгляду справи у суді першої інстанції.

Як вбачається з довідки від 19.04.2024 станом на 19.04.2024 відповідно до змісту Додаткової угоди № 5 від 19.02.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 10.12.2024 ОСОБА_2 доплатила адвокату Глущенку О.С. за надання правничої допомоги по цивільній справі №711/2174/22 гонорар у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Станом на 19.04.2024 загальна сума виплаченого гонорару по цивільній справі №711/2174/22 становить 45 000 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

Заперечуючи проти обґрунтованості витрат відповідачки на правову допомогу сторона позивача посилалась на наступні обставини: 1) остаточний розмір витрат значно перевищує розмір, вказаний стороною відповідача у попередньому розрахунку відповідних витрат; 2) непослідовність дій сторони відповідача у наданні суду відомостей на обґрунтування розміру витрат, оскільки стороною відповідача тричі подавались відповідні розрахунки, які є суперечливими та не співвідносяться між собою; 3) розмір витрат не відповідає критеріям реальності та обґрунтованості; 4) порушення стороною відповідача порядку подання доказів на підтвердження витрат, оскільки надані розрахунки не направлялись іншим учасникам справи, окрім позивача. Також сторона позивача просила врахувати майновий стан позивачки, яка є пенсіонером і єдиним джерелом її доходів є пенсія по інвалідності. Окрім того, в судовому засіданні представник позивача послався на те, що наявність статусу інваліда ІІ групи є підставою для звільнення позивачки від відшкодування витрат відповідачу на правову допомогу і відповідні витрати мають компенсуватись за рахунок коштів державного бюджету.

За обставинами справи судом встановлено, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого сторонами при здійсненні процесуальних дій, та витрат сторін на правову допомогу.

Беручи до уваги, що за наслідками розгляду справи судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, то на підставі ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати позивачки відшкодуванню не підлягають, а судові витрати відповідачки слід покласти на позивачку.

Згідно наданих стороною відповідача доказів відповідні судові витрати складаються з оплати судового збору в розмірі 74,40грн, сплаченого за отримання копій судових рішень, та послуг з правової допомоги в розмірі 45 000грн.

З урахуванням доводів сторони позивача суд звертає увагу, що надані стороною відповідача докази на підтвердження таких витрат відповідають критеріям належності та допустимості і у суду відсутні підстави для їх відхилення. Зокрема, клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу було заявлено представником відповідача до закінчення судових дебатів, а докази розмір таких витрат були подані до суду протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом остаточного рішення по справі. При цьому ухвалюючи остаточне рішення суд на підставі ч.8 ст.141, ч.3 ст.259 ЦПК України визначав в його резолютивній частині про те, що питання про розподіл судових витрат вирішуватиметься судом шляхом ухвалення додаткового рішення, що усуває потребу у поданні стороною відповідача окремої заяви про розподіл судових витрат.

Відсутні у суду і правові підстави для відхилення наданих стороною відповідача доказів на підтвердження розміру судових витрат з підстав не направлення їх копій іншим учасникам справи - третім особам, які не заявляли самостійних вимог на предмет спору. В цьому контексті суд звертає увагу, що тлумачення положень ч.9 ст.83 ЦПК України в контексті засад пропорційності та розумності свідчить, що суд може не брати до уваги письмові докази лише у випадку, коли їх ненадання іншому учаснику справи порушує засади змагальності та рівності і обмежує права інших учасників справи. В контексті обставин даної справи відсутність доказів надсилання третім особам, які не заявляють вимог на предмет спору і не беруть участі у розподілі судових витрат, письмових доказів розміру судових витрат сторони відповідача, які така сторона просить відшкодувати за рахунок позивачки, не має негативного впливу на права та обов`язки всіх учасників справи і не завдає шкоди реалізації завдань цивільного судочинства.

Таким чином, стороною відповідача не порушено порядку подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи, а реальність здійснення таких витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору в сумі 74,40грн та довідкою представника відповідача про отримання ним від відповідачки суми коштів в розмірі 45 000грн.

Разом з тим, позивачка є інвалідом ІІ групи, а відтак звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», внаслідок чого відсутні правові підстави для відшкодування відповідачці відповідних витрат за рахунок позивачки.

Натомість, оскільки за наслідками розгляду справи по суті судом було ухвалено рішення про відмову у позові, то витрати відповідачки на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок позивачки. В цьому контексті суд звертає увагу, що наявність у позивачки статусу особи з інвалідністю другої групи не звільняє її від обов`язку відшкодування витрат відповідачки на правову допомогу, оскільки, відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Оцінюючи розмір заявлених стороною відповідача вимог для компенсації витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.

Аналіз змісту наданих стороною відповідача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій:

- ознайомлення з матеріалами справи (1година, 1342грн);

- складання та подання до суду письмових заяв по суті справи та інших процесуальних заяв (14,5годин, 19 095,25грн);

- участь адвоката у судових засіданнях (25годин, 33 294,50грн).

Арифметичний підсумок відповідних сум свідчить, що вони обґрунтовують вартість послуг представника відповідача в розмірі 52 389,75грн. Натомість відповідачка просила відшкодувати їй суму відповідних витрат, що відповідає розміру 45 000грн, що не суперечить засадам диспозитивності цивільного судочинства.

В той же час слід звернути увагу, що необґрунтованою є вимога щодо оплати послуг адвоката за складання заяви про продовження процесуального строку, письмових пояснень, клопотання про закриття провадження у справі, клопотання про визнання дій зловживанням процесуальними правами, оскільки складання таких процесуальних заяв вочевидь не є необхідною процесуальною дією, а обумовлено обраною стороною відповідача тактикою активної процесуальної поведінки. До того ж клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі та про визнання дій зловживанням процесуальними правами за наслідком їх розгляду судом не були задоволені.

Щодо кількості судових засідань, в яких брав участь представник відповідачки, то суд зауважує, що для здійснення розгляду справи з моменту відкриття провадження по справі і до закінчення розгляду справи (ухваленням рішення по суті позовних вимог) судом призначалось 27 судових засідань. Натомість в матеріалах справи відсутні докази щодо прибуття представника відповідача у 8 судових засідань, що призначались на 05.10.2022, 09.11.2022, 08.12.2022, 07.02.2023, 12.04.2023, 27.06.2023, 09.08.2023 та 27.09.2023, що має безпосередній вплив на відшкодування запитуваних понесених витрат. Також суд бере до уваги, що 2 судових засідання (14.07.2022; 29.05.2023) не проводились та були відкладені у зв`язку з повітряною тривогою, а ще 3 судові засідання (13.03.2023, 30.03.2023, 20.02.2024) не відбулись з об`єктивних, незалежних від учасників справи причин, оскільки їх відкладення зумовлено зайнятістю судді в іншому судовому процесі та не своєчасним надходженням до суду витребуваних доказів. З аналогічних підстав не відбулися судові засідання 01.04.24 та 26.12.2023.

Крім того, суд звертає увагу, що відкладення двох судових засідань (16.10.2023, 20.11.2023) обумовлено поведінкою сторони відповідача, оскільки відкладення таких засідань зумовлено необхідністю ознайомлення сторони позивача з письмовими клопотаннями сторони відповідача, що були подані до суду без їх попереднього вручення протилежній стороні.

Стосовно послідовності дій сторони відповідача в частині визначення розміру витрат на правову допомогу, то суд звертає увагу, що учасник справи не обмежений у праві надання суду кількох розрахунків понесених ним судових витрат. Натомість в даному випадку попередньо надані стороною відповідача розрахунку судових витрат, які були підготовлені 12.03.2024 та 09.04.2024, були повернуті представнику відповідача за його клопотанням з підстав їх неповноти, а відтак відповідні розрахунки не були предметом судового дослідження. Отже доводи представника позивача про непослідовність та суперечливість наданих стороною відповідача розрахунків витрат на правову допомогу є необґрунтованими, а оцінка судом обґрунтованості розміру відповідних витрат та їх належне підтвердження здійснюється на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи і були досліджені судом в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим обґрунтованими є доводи сторони позивача, що заявлений відповідачкою остаточний розмір витрат на правову допомогу істотно відрізняється від попереднього, який зазначався у відзиві проти позову, оскільки майже у шість разів перевищує попередній розрахунок.

Окремо суд бере до уваги зміст позовних вимог та складність спірних правовідносин, оскільки в позові було заявлено лише одну вимогу немайнового характеру, якій передував спір щодо наявності у позивачки права на спадкування.

Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви відповідачки, заперечення сторони позивача в контексті положень ч.4 ст.137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, перебуванням у суді у зв`язку із призначенням судових засідань по вказаній справі, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена відповідачкою сума в розмірі 45 000грн є необґрунтованою. При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача про необґрунтованість та не співмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду в суді, яка обмежується складанням декількох документів по суті справи, а також участю адвоката у десяти судових засіданнях).

За таких обставин, беручи до уваги розмір ціни позову, складність справи, обсяг виконаних представником відповідача робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат відповідачки на правову допомогу в межах суми 20 000грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи, проведені судові засідання, а також процесуальні дії, які були вчинені в ході її розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 133, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Глущенка О.С. про розрахунок суми судових витрат (витрати на правничу допомогу та інші витрати пов`язані з розглядом справ) задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000грн.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Головуючий: В. Ю. Піковський