Головуючий у І інстанції Шабрацький Г.О.
Провадження № 22-ц/824/8466/2024 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Таращанської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Коваленко Ю.О., через систему «Електронний суд» звернувся до Таращанського районного суду Київської області із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, в якій просив визнати недієздатним громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тараща Таращанського району Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та призначити опікуном ОСОБА_2 заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом його дружини ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , була хрещеною матір`ю його дружини, а тому у них були дуже теплі відносини. У 2005 році мати ОСОБА_2 померла. У ОСОБА_2 немає близьких родичів, крім заявника та його дружини, оскільки його старший брат помер у 2016 році, він розлучений, а його діти з ним не спілкуються ще з раннього дитинства, так як він їх покинув через асоціальний спосіб життя.

Заявник у заяві вказав, що внаслідок перенесеного ГПМК ОСОБА_2 став особою з інвалідністю І групи підгрупи А довічно. Заявник бажає доглядати двоюрідного брата своєї дружини, з яким він проживає та вже здійснює догляд.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Коваленко Ю.О., подав на ухвалу апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник посилається на те, що бажає доглядати двоюрідного брата своєї дружини, з яким він проживає та вже фактично здійснює догляд (оплачує комунальні послуги, купує ліки та харчі, готує їсти тощо), а також бути його опікуном, так як має на це можливість і бажання, що підтверджується доданими доказами.

Також, посилався на те, що Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року в справі № 205/4245/17 (провадження N 61-17628св19) зроблено висновок про те, що законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Зазначає, що до заяви заявником додано подання органу опіки і піклування виконавчого комітету Таращанської міської ради про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним, затверджене рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.2024 року № 690-VIII.

У відповідності до вказаного подання, заявник та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 11-13/06-20 від 08 січня 2024 року стан будинку і санітарно-гігієнічні умови задовільні, є належні умови для проживання, опалюється природним газом та твердим паливом. У відповідності до вказаного подання орган опіки та піклування виконавчого комітету Таращанської міської ради вважає доцільним призначити опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним. Тобто, спеціально уповноваженим органом визнано та доведено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги.

Заявник вважає, що з огляду на те, що функціональним призначенням права процесуального є «обслуговування» права матеріального, та право суду з власної ініціативи витребувати необхідні докази з метою з`ясування обставин справи, суд передчасно виніс ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, не надавши заявнику можливості довести обставини своєї належності до членів сім`ї ОСОБА_2 .

В судове засідання учасники справи, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явились, направили суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, за наявними у справі матеріалами на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник не є близьким родичем або членом сім`ї ОСОБА_2 , тобто, не входить до кола осіб, визначених ст. 296 ЦПК України, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

За нормами СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ст.3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб - подружжя, батьки дитини, батьки і діти, інші члени сім`ї та родичі, сімейні відносини між якими регулюються СК України.

Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України).

Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є чоловіком двоюрідної сестри ОСОБА_2 . Він зареєстрований та проживає в м. Біла Церква, працює на підприємстві, яке розташовано в м. Києві, при цьому ОСОБА_2 проживає в с. Калинове, Білоцерківського району та має рідних дітей, які у відповідності до ст. 172, 202 СК України зобов`язані піклуватись і утримувати непрацездатних та немічних батьків, а також є їх законними представниками.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 чи його близьким родичем, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 не є членом сім`ї та не є близьким родичем ОСОБА_2 , застосувавши правильно положення Сімейного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , оскільки заяву про визнання особи недієздатною подано особою, яка не є членом сім`ї або близьким родичем такої особи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на їх правильність не впливають.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційної скарги заявника цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення судового рішення без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: