ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2208/24 Справа № 214/2906/23 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Лідовскої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 214/2906/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023року, ухвалене у складі судді Ткаченко А.В., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 16.11.2022 близько 16.30 години йому зателефонували шахраї, які представились працівниками служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» та ввівши його в оману, заволоділи його грошовими коштами у сумі 272 900,00 грн. з його банківської картки НОМЕР_1 . За вказівкою шахраїв він за допомогою сервісу Приват24 зі свого телефону зі своїм паролем переводив з карткових рахунків на новостворений картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти. 17.11.2022 близько 03-00 ночі він зрозумів, що відбулися шахрайські дії і вранці до 08-00 години був біля приміщення відділення АТ КБ «Приватбанк» по вул. Німецькій,5 м. Кривого Рогу. У той же час йому знову почали телефонувати невідомі особи, але він з ними не спілкувався і в цей же час з його карткового рахунку НОМЕР_1 платежами 4 000 - 30 000 гривень без його участі були списані грошові кошти. Після закінчення повітряної тривоги близько 10-00 години працівники банку йому повідомили про зняття грошових коштів з його рахунку у загальній сумі 272 900,00 грн. Він звертався до відповідача з вимогою повернути йому кошти, однак отримав відмову, оскільки списання грошових коштів відбулося за допомогою сервісу Приват24 за його авторизацією, паролем, фінансового телефону. Він стверджує, що своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті чи незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 17.11.2022 він не здійснював жодні операції зі своїм картковим рахунком НОМЕР_1 , не міг самостійно заблокувати цей рахунок через незнання. У цей же день він звернувся до правоохоронних органів, де 18.11.2022 було внесено відомості до ЄРДР за частиною 3 статті 190 КК України.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати дії АТ КБ «Приватбанк» протиправними та такими, що призвели до порушення його прав, як споживача банківських послуг, визнавши не чинними транзакції від 17.11.2022 щодо переказу коштів з карткового рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 272 900 гривень неналежними переказами та зобов`язати відповідача повернути йому грошові кошти шляхом відновлення їх на картковому рахунку НОМЕР_2 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023року у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів, зобов`язання вчинення дій - відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не взято до уваги, що 17.11.2022 року був використаний не довірений мобільний пристрій REDMI NOTE 8 PROREDMI (IMEI,C,75 - 994C9982BE6F149, USER_IP - НОМЕР_3 ) який не належить ОСОБА_1 .. даний факт свідчить про те що списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням і ОСОБА_1 не повинен нести відповідальності за такі операції.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не доведено, що позивач, як володілець та користувач своїми діями чи бездіяльністю 17.11.2022 року сприяв у доступі до його карткового рахунку чи надав інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що на час здійснення спірних транзакцій у банка були відсутні будь-які заяви від клієнта про блокування карток, що свідчить про відсутність будь-яких порушень з боку відповідача. Відповідальність за здійснення 16.11.2022 та 17.11.2022 банківських операцій з переказу коштів та оплати послуг повністю покладається на позивача. Крім того, позивач визнає, що він за вказівкою невідомих осіб, зі свого телефону за допомогою сервісу «Приват-24» з вводом свого паролю переводив свої грошові кошти на інший рахунок.

Просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи скарги, просили її задовольнити

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є клієнтом банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на підставі підписаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Між сторонами склалися договірні правовідносини щодо надання банківських послуг.

Позивачу Банком видавалися кредитні картки і на час здійснення спірних операцій в тому числі діяла кредитна картка за номером НОМЕР_1 .

За поясненнями ОСОБА_1 16 листопада 2022 року, у ході його телефонної розмови з особою, яка представилась працівником банку, ним особисто зі свого телефону зі своїм паролем було зроблено переказ грошових коштів з його карткових рахунок на новостворений ним картковий рахунок НОМЕР_1 .

17.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 внесені відомості (кримінальне провадження №0001039 за ч.3 ст.190 КК України) про притягнення до відповідальності невстановленої особи, яка 17.11.2022 шляхом зловживання довірою, шляхом використання електронно-обчислювальної техніки, зателефонувавши з номеру телефону НОМЕР_4 заволоділа грошовими коштами заявника, що знаходились на його банківському рахунку НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_5 , 17.11.2022 року було здійснено переказ коштів через додаток «Приват24» на загальну суму 272 844 грн. (а.с.11, 12).

Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-230223/30158 від 26.02.2023 року на звернення позивача стосовно повернення коштів, зазначено, що: «переказ коштів з картки НОМЕР_5 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під Вашою авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів.

Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання Вашого фінансового телефону та іншої особистої інформації» (а.с.7).

На виконання ухвали суду першої інстанції від 24.07.2023 Приватним акціонерним товариством «Київстар» повідомлено про неможливість підтвердити чи спростувати факт використання ОСОБА_1 17 листопада 2022 року телефонного номеру НОМЕР_6 , як фінансового мобільного номеру телефону АТ КБ «Приватбанк», оскільки в інформаційних системах оператора не фіксується інформація щодо використання абонентами будь якого телефонного номеру як фінансового у будь якій банківській установі. При цьому відсутні достатні дані вважати, що саме ОСОБА_1 був і є користувачем указаного телефонного номеру станом на 17.11.2022, оскільки послуги за цим номером надаються знеособлено (анонімно) без укладання договору в письмовій формі.

На виконання ухвали суду від 24.07.2023 АТ КБ «Приватбанк» повідомлено, що службовою перевіркою спірної транзакції встановлено переказ коштів на картки інших банків на суми 88 849,50 грн.; 100 000 грн. та 10 050,00 грн. Зняття грошових коштів з цих карток в банкоматній мережі банку не відбувався.

17.11.2022 в банк надійшло письмове звернення ОСОБА_1 , в якому він повідомив, що 16.11.2022 йому зателефонували невідомі, представилися співробітниками служби безпеки банку та повідомили йому, що з його картки проводяться шахрайські спроби переказати гроші. Для запобігання шахрайських дій йому запропоновано переказати кошти на відкритий для нього рахунок. ОСОБА_1 під впливом шахраїв виконував усі операції, які йому казали, передавав конфіденційну інформацію та передавав отриманні повідомлення. 17.11.2022 ОСОБА_1 в розмові з представником банку по питання звернення в телефонній розмові це підтвердив, що підтверджує той факт, що клієнт, під впливом шахраїв, передавав свою конфіденційну інформацію та виконував вказівки шахраїв.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено, які саме протиправні дії АТ КБ «Приватбанк» призвели до порушення його прав, як споживача банківських послуг з огляду на передачу ним особисто конфіденційної інформації стороннім особам та надання доступу їм до власних карткових коштів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжна система - платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач платіжної системи зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 2 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №705), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов`язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення №705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: 1) повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; 2) забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; 3) реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку; 4) банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктом 6 Розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» передбачено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення №705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, тлумачення наведених норм дозволяє зробити висновок, що підставою відповідальності особи-користувача платіжної картки за здійснення несанкціонованих платіжних операцій з її рахунку є її дії чи бездіяльність, що сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні спірних грошових коштів.

Таким чином, судом встановлено, не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи, зокрема і випискою по картці № НОМЕР_7 (яка оформлена на ОСОБА_1 ) за 16.11.2022 - 17.11.2022, що всі оспорювані фінансові операції з грошовими коштами позивача на рахунках Банку здійснено за допомогою системи інтернет-банкінгу «Приват24».

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, система «Приват 24», у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет.

Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему (підпункт 2.3.1.2.2 Умов і правил).

Згідно з підпунктом 2.3.1.2.3 Умов і правил правила користування системою «Приват24», викладені на сторінці Банку у мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/udalenniy-banking/privat24.

Також ці правила викладені за адресою: https://privat24business.pp.ua/privat24-reyestraciya-novogo-koristuvacha/.

Відповідно до вказаних правил, реєстрацію у системі «Приват 24» можна здійснити декількома способами, зокрема дистанційно (через мережу інтернет) або через банкомат.

Так, відповідно до Правил користування системою «Приват24», для реєстрації нового користувача в системі «Приват24» через мережу інтернет необхідно здійснити наступні дії: перейти за посиланням https://www.privat24.ua/; у правому верхньому куті вебсторінки натиснути кнопку «Вхід»; далі в спеціальну форму ввести номер мобільного телефону; підтвердити, що це діючий мобільний номер за допомогою введення у відповідне поле цифр з SMS-повідомлення або шляхом прийняття дзвінка Банку); обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати та зазначити у відповідному полі пароль входу в систему, повторити його та вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail), натиснути кнопку «Далі». Після цього процес реєстрації в системі «Приват24» через мережу Інтернет можна вважати завершеним.

Альтернативним способом реєстрації в системі «Приват24» є реєстрація через банкомат АТ КБ «ПриватБанк». Для такого способу реєстрації потрібно: вставити діючу картку ПриватБанку в картоприймач і ввести на клавіатурному блоці PIN-код; перейти в меню «Банківські послуги»; натиснути кнопку «Інтренет-банк Приват24»; перейти в «Реєстрація в Приват24/зміна пароля»; ввести номер свого фінансового мобільного телефону; у відповідне вікно ввести одноразовий пароль з SMS-повідомлення, що прийшло на мобільний телефон, натиснути кнопку «Далі». Після чого на екрані банкомата з`явиться повідомлення про успішно завершену операцію. Обов`язково варто дочекатися чека, в якому, крім логіна входу в систему (номер мобільного, який був зазначений при реєстрації), буде вказано згенерований автоматично пароль, який рекомендується змінити при першому сеансі роботи з системою «Приват24».

Ще одним способом реєстрації в системі є мобільний додаток Приват24. Для реєстрації таким способом необхідний смартфон або планшет, що працює на базі операційних систем Android або iOS. На вказаний пристрій необхідно завантажити мобільний додаток Приват24 з «Play Маркет» або «App Store»; після встановлення додатку у полі «Вхід/Реєстрація ввести номер мобільного телефону, який буде використовуватися для входу в систему; натиснути кнопку «Продовжити»; підтвердити операцію через прийняття виклику або через введення одноразового пароля з SMS-повідомлення; обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати і ввести пароль, повторити пароль і вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail); погодитися з Умовами і правилами надання банківських послуг, натиснувши відповідну позначку. З цього моменту реєстрація у додатку закінчена.

Системний аналіз наведених алгоритмів реєстрації свідчить про те, що особі, яка бажає зареєструватись у системі «Приват24» та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номера хоч б однієї з банківських карток клієнта «Приват24», прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта.

У разі відсутності в особи всього обсягу вказаної інформації для ідентифікації Банк має право відмовити у її реєстрації в системі «Приват 24» або обмежить його можливість по управлінню рахунками в системі (підпункт 2.3.1.2.4 Умов і правил).

Як вбачається, з матеріалів справи при зверненні з позовними вимогами позивач стверджував про те, що 16.11.2022 близько 16.30 години йому зателефонували шахраї, які представились працівниками служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» та ввівши його в оману, заволоділи його грошовими коштами у сумі 272 900,00 грн. з його банківської картки НОМЕР_1 . За вказівкою шахраїв він за допомогою сервісу Приват24 зі свого телефону зі своїм паролем переводив з карткових рахунків на новостворений картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти.

Таким чином, установивши, що операції з переказу спірних коштів здійснені з використанням реквізитів платіжної картки (номер картки, дата закінчення строку дії картки, тризначний код CVV2/CVC2, відомий лише держателю, який зберігається лише на платіжній картці) та підтверджено за допомогою технології Mastercard SecureCode (СМС-повідомлення з унікальними одноразовими кодами направлені банком на фінансовий телефон позивачки), суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з його карткового рахунку з вини банку, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції.

Крім того, на виконання ухвали суду першої інстанції від 24.07.2023 Приватним акціонерним товариством «Київстар» повідомлено про неможливість підтвердити чи спростувати факт використання ОСОБА_1 17 листопада 2022 року телефонного номеру НОМЕР_6 , як фінансового мобільного номеру телефону АТ КБ «Приватбанк», оскільки в інформаційних системах оператора не фіксується інформація щодо використання абонентами будь якого телефонного номеру як фінансового у будь якій банківській установі. При цьому відсутні достатні дані вважати, що саме ОСОБА_1 був і є користувачем указаного телефонного номеру станом на 17.11.2022, оскільки послуги за цим номером надаються знеособлено (анонімно) без укладання договору в письмовій формі.

З огляду на вищевикладене, колегія судді зауважує, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Sim-карту, або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, в зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На перевірку доводів апеляційної скарги,про те що 17.11.2022 року при спірних операціях був використаний не довірений мобільний пристрій REDMI NOTE 8 PROREDMI (IMEI,C,75 - 994C9982BE6F149, USER_IP - НОМЕР_3 ) який не належить ОСОБА_1 , списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням і ОСОБА_1 не повинен нести відповідальності за такі операції, судом апеляційної інстанції здійснено запит до АТ «Київстар».

Відповідно до інформації наданої на запит суду апеляційної інстанції зазначено, що Електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_6 протягом листопада 2022 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 28.11.2017р. №607 (що діяв на той час).

Відповідно, відсутні достатні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 був користувачем телефонного номеру НОМЕР_6 , зокрема у листопаді 2022 року.

Здійснення заміни сім карти НОМЕР_6 в період часу з листопада 2022 року по теперішній час в інформаційних системах Компанії не зафіксовано.

Щодо телефонного номеру НОМЕР_8 . Електронні комунікаційні послуги по телефонним номером НОМЕР_8 до 17 листопада 2022 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без складення договору в письмовій формі, затвердженого Рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та форматизації від 28.11.2017р. № 607 (що діяв на той час).

Із 17 листопада 2022 року комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_8 надаються відповідно до публічного договору та вказаний номер зареєстрований за абонентом передплаченого зв`язку фізичною особою ОСОБА_1 .

Відповідно відсутні достатні правові підстави вважати, що саме ОСОБА_1 був користувачем телефонного номеру НОМЕР_8 до 17 листопада 2022 року.

В інформаційних системах ПрАТ «Київстар» наявна інформація, що здійснення заміни сім-карти з телефонним номером НОМЕР_8 на нову сім-карту з тим самим телефонним номером НОМЕР_8 відбулась 17.11.2022 року об 12:09 год. під час реєстрації вказаного номеру на ім`я ОСОБА_1 . В інформаційних системах ПрАТ «Київстар» наявна інформація, що при реєстрації телефонного номеру НОМЕР_8 , особою, яка зверталася, був пред`явлений паспорт серії НОМЕР_9 .

В судовому засіданні апеляційного суду 15.05.2024р. позивач підтвердив, що це особисто він 17.11.2022р. перевипустив сім-карту в салоні мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за порадою працівника Банку.

Отже позивачем не доведено, що списання коштів з його карткового рахунку відбулось без вчинення ним дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за картками, оскільки з вищевикладеного вбачається, що позивач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року відсутні.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 15.05.2024р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв