Справа 556/308/24
Номер провадження 2/556/235/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, поряд з іншим майном, входять також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Вказану спадщину позивачка прийняла як спадкоємець за заповітом, однак спадкові права оформити не змогла оскільки було втрачено оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 31.01.2024 року.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася, однак надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надали суду клопотання в якому просили справу розглядати у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №22/02 від 19.01.2024 року, яка видана виконкомом Дубровицької міської ради Рівненської області.

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 , на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 2,63 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області, на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серія РВ №033749.

Також в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2 , склав заповіт, який посвідчений секретарем Осівської сільської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,63 га, які знаходиться на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельні ділянки серії РВ №033749 заповів своїй доньці ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 , та покійним батьком ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серія НОМЕР_1 , згідно якого її батьком записаний ОСОБА_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серія НОМЕР_2 де її дівоче прізвище вказано « ОСОБА_4 » ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті батька ОСОБА_2 , позивачка усно звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав де нотаріус їй усно повідомила, що оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору ОСОБА_1 , не зможе через втрату оригіналу Державного акту на право власності на земельні ділянки. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_2 , здійснюється за заповітом, оскільки спадкодавець за життя зробив відповідне розпорядження стосовно належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1216,1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу II зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.20І2 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, відсутність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у покійного батька права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 , набув право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВВА №183653. При цьому, позивачка ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , за заповітом, і єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що позасудовий спосіб врегулювання даного спору відсутній, через втрату правовстановлюючих документів (державного акту на право власності на земельні ділянки), а тому оформлення спадщини в органах нотаріату та реєстрація речового права неможлива, а також те, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельні ділянки загальною площею 2,63 га для ведення особистого селянського господарства які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянки серія РВ №033749, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: О.В.Іванків

Учасники провадження:

Позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області, юридична адреса: 34100, м.Дубровиця, вул.Воробинська, 4, Сарненський район Рівненська область, .