Справа № 482/468/24
Номер провадження 2-о/482/32/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Алєксєєнко В.В., за участю заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Міністерство оборони Українипро встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2024 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 08.01.2016 року по день його зникнення безвісти 26.10.2023 року.

У своїй заяві заявник посилалася на те, що з 2013 року вона почала проживати по АДРЕСА_1 однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Вони проживали разом як члени сім`ї та подружжя, піклувалися один за одним, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування, обговорювали питання укладання офіційного шлюбу. У період спільного проживання з ОСОБА_3 , заявник ще перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 до 08.01.2016 року, хоча будь-які шлюбні відносини з ним на той час вже було припинено.

28 грудня 2015 року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області, яке набрало законної сили 08.01.2016 року, шлюб укладений між заявником та ОСОБА_4 було розірвано.

12 червня 2023 року її співмешканець ОСОБА_3 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При виконанні бойового завдання в районі населеного АДРЕСА_3 зник безвісти 26 жовтня 2023 року у бойовому зіткненні з переважаючими силами противника.

Заявник вказувала, що відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вона має право на отримання грошового забезпечення співмешканця у зв`язку з його зникненням безвісти.

Але для підтвердження зазначеного права їй необхідно встановити в судовому порядку факт проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на вищевикладене заявник просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 08.01.2016 року по день його зникнення безвісти 26.10.2023 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань від неї не надходило.

Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Тищенко М.С. надійшли письмові заперечення проти заяви ОСОБА_1 .

У свої запереченнях представник Міністерства оборони України просила заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на відсутність підстав для виплати заявниці грошового забезпечення із посиланням на:

абз.5 пункту 1-2 Постанови КМ України N9168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, щодо виплати додаткової винагороди;

п. 2, 3 розділу XXX наказу МО України №260 від 07.6.2018 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, згідно яких грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату;

порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від ЗО листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, згідно якого виплачується грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім.

Представник заінтересованої особи вказувала, що у вищевказаній постанові визначений вичерпний перелік осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовців, які мають право на виплати у разі зникнення військовослужбовця безвісти.

Так виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою заяву підтримала та просила суд її задовольнити з підстав викладених у її заяві.

Вислухавши доводи заявника, заперечення представника заінтересованої особи показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що щонайпізніше з 16.01.2016 року заявник почала проживати по АДРЕСА_1 однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Вищевикладене підтверджується довідкою Новоодеської міської ради №16 від 29.01.2024 року, згідно якої заявниця дійсно проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , протягом 10 років.

Копією обліково послужної картки до військового квитка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої у розділі 12 вказано: сімейний стан «цивільний шлюб», спорідненість - дружина ОСОБА_5 , 1987 року народження.

Копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2016-2023 роки на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої там проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син голови домогосподарства) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (невістка).

Вищевказані обставини підтвердили також свідки.

Так свідок ОСОБА_7 пояснив, що він проживає у сю Троїцьке Миколаївського району Миколаївської області, добре знає сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Йому відомо що вони проживають однією сім`єю як чоловік та дружина, вже близько 10 років, приблизно з 2013-2014 року, весь час мали спільний побут, вели спільне господарство і у всьому діяли як чоловік і дружина до зникнення ОСОБА_3 без вісти. Вони проживають за адресою АДРЕСА_1 . Свідок пояснив, що йому відомі вищевикладені обставини оскільки вони добре знайомі і він приходив до них у гості, крім того багато раз бачив їх разом.

Свідок ОСОБА_8 , пояснила суду, що вона є дружиною ОСОБА_9 , який є рідним братом ОСОБА_3 . ОСОБА_3 з 2016 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 як чоловік та дружина з 2016 року до зникнення ОСОБА_10 безвісти, за адресою АДРЕСА_1 , а саме вели спільний побут, спільне господарство, як чоловік і дружина. Будинок за вищевказаною адресою був успадкований ОСОБА_11 після смерті його батька ОСОБА_6 , і після смерті останнього ОСОБА_11 та ОСОБА_1 почали в ньому проживати. До цього вони деякий час (який саме свідок не змогла згадати) вони проживали за адресою АДРЕСА_2 , свідку це відомо оскільки її сімя завжди підтримувала родинні стосунки із ОСОБА_3 та його співмешканкою. Коли ОСОБА_3 останній раз телефонував рідним вже будучи мобілізованим то сказав, що як тільки буде змога приїхати додому то він укладе шлюб з ОСОБА_12 (заявницею), однак ОСОБА_13 зник безвісти під час бойових дій.

12 червня 2023 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та при виконанні бойового завдання в районі населеного АДРЕСА_3 зник безвісти 26 жовтня 2023 року у бойовому зіткненні з переважаючими силами противника, що підтверджується сповіщенням № ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ст. 315 ЦПК України надано перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Заявниця вказувала, що встановлення факту проживання однією сім`єю вказаних осіб, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки, впливає на виникнення у неї права на виплати згідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Згідно пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Таким чином вищевказані норми передбачають виплати не усім членам сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, а лише визначеному колу осіб і не передбачають виплат жінці (чоловіку), з якою (з яким) зникла безвісти особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, навіть за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, на відміну від того як це передбачено наприклад у п.4 статті 16- - 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який визначає коло осіб які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі - жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Системний аналіз цих норм одного Закону вказує, що законодавець свідомо повно і вичерпно визначив перелік осіб які мають право на отримання виплат згідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та окремо для осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону і переліки осіб які мають право на відповідні виплати у цих двох випадках не є ідентичними.

Вказане підтверджується і підзаконними актами які регламентують виплати визначеному переліку членів сім`ї військовослужбовця який зник безвісти

Так згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» згідно яких виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно,-

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

У вищевказаній постанові також визначений вичерпний перелік осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовців, які мають право на відповідні виплати , який повністю відповідає переліку осіб вказаному у п.6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Так виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Проживання сім`єю без шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно та інших прав прямо визначених законом, однак згідно ч.2 ст. 21 СК України не є підставою для виникнення прав і обов`язків подружжя.

А відтак встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не надає особі правового статусу чоловіка чи дружини у розумінні закону, тобто особи яка перебуває (ла) у є сімейному союзі жінки та чоловіка, зареєстрованому у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року вказано, що важливе значення має вимога процесуального закону про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

З огляду на вищевказане, а також те що заявник не просить про встановлення факту перебування її на утриманні у ОСОБА_3 поряд із встановленням факту проживання з ним однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а тому встановлення факту про який просить ОСОБА_1 не породить юридичних наслідків, досягнення яких заявник вказує як мету встановлення факту що має юридичне значення.

Таким чином, заявником не зазначено законної мети встановлення факту, отже не доведено, що він не є юридичним, а тому відсутні підстави для встановлення цього факту.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Міністерство оборони Українипро встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, віднести на її рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко