Справа № 307/1432/24
Провадження № 2-з/307/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна заяву представника позивача Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області виконувача обов"язків керівника Фістера О.М. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави Україна в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Тячівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання недійсним розпорядження, державного акта на право власності на землю, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави Україна в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) звернулася до суду з позовом до відповідачів Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Тячівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання недійсним розпорядження, державного акта на право власності на землю, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Після відкриття провадження в даній цивільній справі 01 травня 2024 року представник позивача Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області виконувач обов`язків керівника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0, 3477 га, кадастровий номер: :08:001:0019, що розташована в с. Лопухів, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, в урочищі «Луги» та належить на праві власності ОСОБА_1 та заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання вказаної земельної ділянки.

Заяву мотивує тим, що Тячівською РДА 13 лютого 2012 року прийнято розпорядження № 78, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку за межами населеного пункту села Лопухів, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, в урочищі «Луги», площею 0, 3477 га, з кадастровим номером; :08:001:0019, для ведення особистого селянського господарства. Надалі, на підставі вказаного розпорядження голови Тячівської РДА Соймі В. Ю. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 647421 від 15 серпня 2012 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 04083. В той же час, відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :08:001:0019 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» та знаходиться в межах 46 кварталу Турбатського лісництва вказаного підприємства. Крім того, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/9197-ЗТ від 29 грудня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером: :08:001:0019 накладається на землі лісогосподарського призначення, а саме: Турбатського лісництва ДП «Брустурянське ЛМГ». Зазначене підтверджується матеріалами лісовпорядкування, а саме: проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Брустурянське ЛМГ», згідно якого 46 квартал Турбатського лісництва відноситься до лісів протиерозійних. Більше того, в Тячівської РДА були відсутні повноваження на розпорядження за межами населених пунктів земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення. Враховуючи передачу вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 неуповноваженим суб`єктом, зміну цільового призначення землі без проведення відповідної встановлено законом процедури та надання у власність вказаної земельної ділянки без дотримання процедури вилучення у постійного користувача, окружною прокуратурою було подано відповідну позовну заяву до суду. Водночас, до постановлення рішення у даній справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання у випадку задоволення зазначеного позову та в разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує ймовірність відчуження, поділу чи об`єднання земельної ділянки, в зв`язку з чим, необхідно накласти арешт на вказану земельну ділянку та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ чи об`єднання вказаної земельної ділянки. Крім цього, зазначає, що вжиття саме таких заходів забезпечення даного позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та фактичними обставинами спору, а також дозволить запобігти можливій неодноразовій зміні права власності на спірну земельну ділянку під час судового розгляду даного позову та порушенням прав учасників судового процессу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи, наявність спору між сторонами, вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірним із позовними вимогами.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав власника спірного майна, оскільки арештоване майно фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Встановлено, що спірне нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 , а відтак останній має право розпоряджатись таким майном. Невжиття заходу забезпечення позову може призвести до здійснення відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на ефективний судовий захист, а також до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку, що належить на праві власності ОСОБА_1 та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо цієї земельної ділянки, яка є предметом спору, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі.

Керуючись ст. ст.149-154 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області виконувача обов`язків керівника ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави Україна в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Тячівської районної військової адміністрації Закарпатської області), ОСОБА_1 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на землю, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки у державну власність - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0, 3477 га, кадастровий номер: :08:001:0019, яка розташована в с. Лопухів (нова назва села Брустури), Тячівського району, Закарпатської області, Україна, в урочищі «Луги», та належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , вчиняти дії щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки, площею 0, 3477 га, кадастровий номер: :08:001:0019, яка розташована в с. Лопухів (нова назва села Брустури), Тячівського району, Закарпатської області, Україна, в урочищі «Луги», та належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Ухвалу направити для виконання Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала складена 03 травня 2024 року.

Головуюча: Сойма М.М.