Справа № 522/435/18
Провадження № 2/522/890/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні майном та визнання незаконними дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду 10.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном, а саме належною їй квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачку провести належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку в первісний стан.

В обгартування позову зазначено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 лютого 2015 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. ( за реєстраційним № 1-160): ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками в рівних частках квартири під АДРЕСА_1 . Відповідачка, ОСОБА_5 , є власницею квартири під АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 11 листопада 2011 року та свідоцтва про право власності номер НОМЕР_1 , виданого 05 серпня 2015 року Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області; технічного паспорту, виданого 20 листопада 2017 року ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» та декларації про готовність об`єкта до експлуатації ОД65, виданої 27 листопада 2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Тривалий час (з моменту спорудження будинку) позивачка та третя особа користувались сараєм площею 10 кв. м. ( розмір 2м. х 5м.) розташованим поряд з належною їм на праві приватної власності квартирою під АДРЕСА_1 . Однак, нещодавно відповідачка - власниця квартири під АДРЕСА_3 ОСОБА_5 зруйнувала належний їм сарай та розпочала споруджувати на його місці та прилеглій території двоповерхову прибудову до належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 . Дані будівельні роботи ОСОБА_5 не узгоджені з власниками суміжних квартир та ведуться з грубими порушеннями діючих будівельних норм та правил. Таким чином - спорудження ОСОБА_5 двоповерхової прибудови до належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 являється протизаконним та унеможливлює використання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , належної їм на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_1 в повному обсязі на власний розсуд та для забезпечення наших власних житлових потреб. Вважає, що порушені відповідачкою, ОСОБА_5 , права ОСОБА_1 щодо вільного, повноцінного користування належною їй на праві приватної власності квартирою під АДРЕСА_1 можуть бути відновлені шляхом зобов`язання відповідачки, ОСОБА_5 , привести належну їй на праві приватної власності квартиру під АДРЕСА_3 - в первісний стан. На теперішній час відповідачка продовжує здійснювати незаконні будівельні роботи щодо квартири під АДРЕСА_3 які поглиблюють негативний вплив на належну позивачці на праві приватної власності квартиру під АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позивачка була змушена звернитись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 25.01.2018 року представник позивача усунув недоліки позову.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 26.01.2018 року провадження у справі було відкрито.

До суду 19.03.2018 року надійшов відзив на позов від ОСОБА_2 , в якому просила у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.59-62 т. 1).

В обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 18.11.2011 року. В подальшому нею було отримано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 05.08.2015 року Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м. Нею з дотриманням вимог законодавства, без жодного порушення прав будь-кого із власників сусідніх квартир, було здійснено будівельні роботи з реконструкції власної квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, про що Управлінням було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт під № ОД 15. В подальшому, Управлінням ДАБК ОМР 27.11.2017 року було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації ОД 5. На даний час зазначена декларація є чинною та ніким не скасованою, оскільки будівництво здійснювалось нею із суворим дотриманням вимог законодавства, жодних доказів, які б свідчили про здійснення нею самочинного будівництва не має і не може бути. Враховуючи, що геометричні розміри фундаменту нею змінено не було, будь-які посилання на самовільне зайняття земельної ділянки, яка є прибудинковою територією, є такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені жодними належними доказами. Стосовно посилань позивачки на знесення відповідачкою сараю, який нібито є об`єктом спільної сумісної власності власників багатоквартирного будинку, відповідачка зазначає, що такі посилання не відповідають дійсності, жодних доказів, які б свідчили про наявність сараю, його належність власникам багатоквартирного будинку, чи вчинення нею протиправних дій щодо даного об`єкту до суду не надано. Окрім того, позивачка зазначає, що будівельні роботи було проведено відповідачкою без узгодження з власниками суміжних квартир. Однак, варто розрізняти, що будучи власником квартири в багатоквартирному будинку, особі на праві приватної власності належить квартира та на праві спільної сумісної власності належить спільне майно багатоквартирного будинку. Їй, як власниці квартири АДРЕСА_3 належить виключне право на розпорядження об`єктом своєї власності згідно вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відповідачка має право на виконання будівельних робіт в межах своєї власності без узгодження з власниками суміжних квартир, що і було нею зроблено, без будь-яких посягань на спільне майно багатоквартирного будинку. Таким чином, звертаючись до суду з вимогою про приведення квартири, яка є приватною власністю відповідачки, у попередній стан, позивачка фактично намагається обмежити її у здійсненні права власності, що є безпосереднім порушенням вимог ст. 321 ЦК України. Разом з тим, позивачка не обґрунтовує яким чином здійснення реконструкції в квартирі, яка є приватною власністю відповідачки, без посягань на квартиру позивачки, унеможливлює чи створює перешкоди в користуванні та розпорядженні нею квартири, адже сам лише факт проведення реконструкції квартири у встановленому законом порядку та проживання позивачки в одному будинку з відповідачкою жодним чином не може бути доказом створення нею перешкод для позивачки. Однак, позивачкою не доведено ні факту створення перешкод у користуванні позивачкою квартирою, ні факту вчинення відповідачкою протиправних дій, які б створювали такі перешкоди.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року судом залучено ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи на боці позивача. Також зазначеною ухвалою були вирішені питання за розглядом клопотань сторін про витребування доказів.

До суду 29.03.2018 року представником позивача надано відповідь на відзив (а.с. 101-104 т. 1).

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/47НБК від 15 березня 2018 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15» - скасовано право на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15 « Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані» - поштова будівельна адреса: АДРЕСА_4 , замовник - ОСОБА_6 . В листі Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02 березня 2018 року за вихідним № 01-5/39-01 міститься інформація про те, що «Наказом Управління № 01-13/20 ДАБК від 08 лютого 2018 року скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № Д65 від 27.11.2017 року. У позовній заяві, позивачка ставить питання не тільки про те, що відповідачкою змінено геометричні розміри фундаменту при здійсненні нею оспорюваних позивачкою будівельних робіт, а ще й про те, що відповідачкою завдано шкоди належній позивачці на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_1 . Факт створення відповідачкою перешкод у користуванні ОСОБА_1 , належним їй квартирою під АДРЕСА_5 підтверджується копією Наказу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/47НБК від 15 березня 2018 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15». Вважає, що відповідачкою у відзиві на позовну заяву не зазначено жодного аргументу, достатнього для відмови в задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та не надано жодного доказу, який би спростував заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року було частково задоволено заяву представника позивача та витребувано з Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області належним чином завірену копію Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане 05.08.2015 року на квартиру АДРЕСА_3 та належним чином завірені документи, на підставі яких видане дане Свідоцтво про право власності. В іншій частині заяви про витребування доказів відмовлено.

05.09.2018 року на виконання ухвали суду КП «БТІ» ОМР суду була надана копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 06.09.2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів від 06.09.2018 року було повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про витребування доказів витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане 05.08.2015 року на квартиру АДРЕСА_3 та належним чином завірені документи на підставі яких видане дане Свідоцтво про право власності.

13.11.2018 року на виконання ухвали суду від 16.10.2018 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР надійшли завірені копії документів з реєстраційної справи № 01 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

У підготовчому засіданні 17.12.2018 року представника позивача ОСОБА_7 заявила до суду клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи.

До суду 10.05.2019 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшло повідомлення №19-170/171 від 22.04.2019 року щодо неможливості надання висновку разом з матеріалами цивільної справи №522/435/18.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року поновлено провадження та призначити справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 01 липня 2019 року.

У підготовче засідання 01.07.2019 року з`явилася представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 , надала суду заяву, в якій просила направити зазначену справу до Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз для проведення судової будівельно-технічної експертизи, зобов`язавши судового експерта здійснити призначену судом експертизу на підставі матеріалів справи № 522/435/18-ц.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, представник ОСОБА_8 надала суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її відрядженням.

Розгляд справи відкладено на 16.07.2019 року.

У підготовче засідання 16.07.2019 року з`явилася представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 , надала суду заяву, в якій просила направити зазначену справу до Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз для проведення судової будівельно-технічної експертизи, зобов`язавши судового експерта здійснити призначену судом експертизу на підставі матеріалів справи № 522/435/18-ц.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року по справі знову призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи.

До суду 06.11.2019 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшло повідомлення №19-4276/4277 від 24.10.2019 року щодо неможливості надання висновку разом з матеріалами цивільної справи №522/435/18.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому засіданні.

У підготовче засідання 16.12.2019 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 03.02.2020 року.

24.12.2019 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно яких представник позивача просить усунути ОСОБА_1 , перешкоди в користуванні належною позивачу на праві приватної власності квартирою під АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачки, ОСОБА_2 , привести належну їй на праві приватної власності квартиру під АДРЕСА_3 в первісний стан відповідно до технічного паспорту від 27 жовтня 2011 року; визнати незаконними дії відповідачки, ОСОБА_2 , щодо здійснення реконструкції (переобладнання) належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 ; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування понесених судових витрат.

У підготовче засідання 03.02.2020 року з`явились представник позивача ОСОБА_7 та представник відповідачки- ОСОБА_8 . Суд, не виходячи до нарадчої кімнати задовольнив клопотання представника позивача та прийняв збільшення позовних вимог від 24.12.2019 року.

Також представником відповідача надано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ. Розгляд справи відкладено на 16.03.2020 року.

У підготовче засідання 16.03.2020 року сторони по справі не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти призначення судової експертизи за заявою представника відповідача, окрім питань, запропонованих заявником, просила поставити перед експертом також питання зазначенні в відповідній заяві від 10.07.2019 року. Представник відповідачки надала заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити клопотання про призначення експертизи.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі було зупинено.

Матеріали цивільної справи були повернуті до суду 09.06.2020 року разом із листом в.о.директора ОНДІСЕ про залишення ухвали без виконання.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 13.07.2020 року.

У підготовчому засіданні 13.07.2020 року були присутні: ОСОБА_7 , яка представляє позивача та третю особа, та ОСОБА_8 - представник відповідачки. Інші учасники процесу до суду не з`явились, поважність причин неявки не повідомили.

Представник відповідача в засіданні просила ще раз призначити по справі відповідну експертизу, проведення якої доручити експертам ОНДІСЕ та гарантувала проведення оплати. Додатково зазначивши, що проекту з будівництва житлової прибудови до приміщень квартири у них немає, а тому просить зобов`язати провести експертизу за наявними у справі матеріалами і за результатами обстеження приміщень, з урахуванням відводу експерта.

ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала заяву про відвід судового експерта ОСОБА_9 та просила задовольнити. Також зазначила, що у них відсутні акт технічного стану квартири АДРЕСА_5 та поверхові плани житлового будинку, про надання яких заявлено експертами. Вважає, що прибудова не впливає на освітлення квартири АДРЕСА_5 , а тому надання даних документів є недоцільним.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи.

До суду 24.01.2023 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшла цивільна справа №522/435/18 разом з висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи №20-4734 від 23.12.2022 року.

Матеріали справи суддя отримала 25.01.2023 року.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 20.02.2023 року.

20.02.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Пудлінська Л.І. надала суду заяву, в якій просила викликати в судове засідання та допитати в якості спеціаліста судового експерта ОНДІСЕ ОСОБА_10 .

20.02.2023 року у м. Одесі та Одеській області було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим розгляд справи призначений на 20.02.2023 року було відкладено на 13.03.2023 року.

У підготовчому засіданні 13.03.2023 року була присутня представник ОСОБА_1 адвокат Пудлінська Л.І., позов підтримала в повному обсязі, заявила клопотання про виклик у судове засідання експерта ОСОБА_10 та про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи Департамент архітектури та містобудування ОМР та Приморську районну адміністрацію ОМР на боці відповідача. Вважає можливим закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

Представник відповідачки ОСОБА_8 , позов не визнала, просила відмовити у його задоволені, заперечував проти всіх клопотань представника позивача. Вважає можливим закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача в частині виклику у судове засідання експерта ОСОБА_10 для роз`яснення свого висновку. Клопотання про залучення Департаменту архітектури та містобудування ОМР та Приморську районну адміністрацію ОМР залишено без задоволення, при цьому суд враховує, що зазначені юридичні особи існували на момент подачі позову, тобто з 2018 року, проте відсутнє належне обґрунтування про можливе порушення прав цих юридичних осіб у випадку задоволення позову и про причини їх незалучення позивачем з 2018 року, а також відсутність розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 09.05.2023 року.

До суду 27.03.2023 року від представника ОСОБА_1 адвокат Пудлінська Л.І. надійшла заява про залучення доказів, а саме листа КП «ЖКС «Порто-Франківський» віл 04.09.2020 року за вих. № 1971/1/11, розпорядження ПРА ОМР № 528 від 24.11.2017 року «Про демонтаж самовільно улаштованої двоповерхової будівлі на території двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 », доповідних записок КП ЖКС «Порто-Франківський» на адресу голови ПРА ОМР від 10.11.2017 року за вих. № 3076/11 та від 29.11.2017 року за вих. № 647.

У судове засідання 09.05.2023 року з`явилися представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І., представник відповідачки ОСОБА_8 . Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. просила задовольнити подане нею раніше клопотання про долучення доказів та зазначила, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідачка-квартири АДРЕСА_2 . В 2017 році відповідачка розпочала будівельні роботи щодо реконструкції квартири, загальна площа збільшилась у два рази за рахунок сараю між квартирами. Відповідачка без узгодження з будь-ким знесла даний сарай та на його місці прибудувала до своєї квартири 2-х поверхову прибудову, в результату чого позивачка позбавлена доступу до внутрішнього дворика, в якому розташований ще один сарай, який перебуває у її користуванні, доступ до якого відповідно повністю перекрито, що змусило позивачку переобладнати вікно на кухні у двері, що згідно експертизи є порушенням будівельних норм, оскільки у кухні має були вікно для провітрювання, чого наразі позивачка позбавлена. Наказом УДБК від 15.03.2018 року скасовано право на початок виконання будівельних робіт. 02.03.2018 року скасували реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, тобто дане будівництво є самовільним у зв`язку з відсутністю необхідних дозвільних документів. Будівельні роботи є самовільними. Є висновок судової експертизи, який викликає дуже багато питань, а тому просить викликати судового експерта. За висновками експертизи дана прибудова здійснена без змін розмірів геометричних фундаментів, але до того там був прохід між двома спорудами та стояв сарай, тобто фасадна стіна та задня стіна прибудови не мають фундаменту, 2-поверхова будова висить на стіні позиваки та не має фундаменту на 2 інші стіни, що підтверджує небезпеку від існування такої споруди, яка може завалитись у будь-який момент, що є небезпечним для майна позивачки та є достатнім для задоволення позову. Пояснила, що існування сараю зазначено у висновку експерта.

Представник відповідачки- ОСОБА_8 позов не визнала та зазначила, що скасування Декларацій вже відбулося під час судового розгляду, але на той час усі Декларації були чинні і реєстрація права власності відповідачки було зареєстровано у встановленому законом порядку. Експертом встановлено, що будівля відповідачки не чинить перешкоди для користування своїм приміщенням позивачки. Щодо начебто стін без фундаменту, існування сараю, то не підтверджено жодним доказом і не вказано в експертизі. Реконструкція приміщення позивачки було здійснено без дотримання норм ще до побудови відповідного приміщення. Ці 2 приміщення є ідентичними. На території цього двору знаходиться декілька аналогічних приміщень і чомусь вони їй не перешкоджають. Відповідачка не може користуватись внутрішнім двориком, оскільки позивачка фактично заблокувала їй вихід. Домоволодіння відповідачки було побудовано як надійне і прибудова була побудована без втручання у несучі конструкції приміщення позивачки, а тому не створює небезпеки та перешкод, тобто виключає необхідність повернення у попередній стан.

Оголошено перерву до 06.07.2023 року.

У судове засідання 06.07.2023 року з`явилася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, від представника відповідачки- ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Оголошено перерву до 13.09.2023 року.

У судове засідання 06.07.2023 року з`явилася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. та судовий експерт Томішинець Л.В. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, від представника відповідача ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні наданий нею висновок від 23.12.2022 року підтримала у повному обсязі та заначила, що стан квартири АДРЕСА_5 задовільний та добрий. Пояснила, що «збудований без втручання в несучі стіни» означає, що прибудова збудована без втручання у несучі конструкції суміжного домоволодіння, тобто нічого не було порушено. Квартира АДРЕСА_5 та прибудова мають спільну стінку, квартира АДРЕСА_5 не є ветхою, а в задовільному стані, усі стіни зовнішні стіни будинку є несучими. Проекту прибудови не має, а тому експерт не мала можливості це обслідувати, але візуально не порушено стіни будинки цією прибудовою. Без проекту не можливо встановити на які стіни та балки опираються балки прибудови. Однак пошкоджень кута будинку після візуального огляду не було виявлено. Прибудова має два поверхи і прибудова примикає до частини будинку основною зі стіною приблизно 80 см., до якої і живе позивачка, яка розташована лише на 1 поверсі. Не має впливу на спільну стінку від прибудови. Якщо б були якісь порушення, то на стінках вже були б тріщини. Ніякого негативного навантаження прибудова не несе на спільну стінку.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. зазначила, що можливо дана прибудова побудована без фундаменту та в майбутньому може призвести до негативних наслідків.

Судовий експерт ОСОБА_10 пояснила, що будівля без фундаменту не могла б стояти, бо тоді почалась деформація будівлі, але ніяких пошкоджень стін не існувало. Без фундаменту не може будуватись будівля. Фундамент і є його цокольна частина, який є продовженням фундаменту. Позивачка має в квартирі ще один сарай, що прибудований до квартири АДРЕСА_5 . він у ветхому стані та потребує знесення, також з пояснень сторін експерт прийшла до висновку, що внутрішній дворик знаходиться у користуванні позивачки.

Оголошено перерву до 25.10.2023 року у зв`язку з неявкою представника відповідачки.

У судове засідання 25.10.2023 року з`явилася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, від представника відповідачки- ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Оголошено перерву до 12.12.2023 року.

У судове засідання 12.12.2023 року з`явилася представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, від нового представника відповідачки-адвоката Рупець Н.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення зі справою.. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Розгляд справи відкладено на 20.02.2024 року.

До суду 20.02.2024 року від представника відповідачки-адвоката Рупець Н.О. надійшли письмові пояснення. (а.с. 75-81 т. 3)

У судове засідання 20.02.2024 року з`явилися представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І., представник відповідачки-адвокат Рупець Н.О. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідачки-адвокат Рупець Н.О. позов не визнала, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на сарай, а технічний паспорт квартири АДРЕСА_5 не зрозуміло від якої дати. З висновку вбачається, що територія внутрішнього дворику знаходиться у користуванні позивачки. Не встановлено факту аварійної деформації квартири АДРЕСА_7 не створює перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_5 . Відсутні тріщини від прибудови в квартирі АДРЕСА_5 , тобто квартирі нічого не погрожує. Також не доведено порушення прав позивачки.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. зазначила, що вся експертиза була проведена на візуальному обстежені.. Прибудова відповідачки фактично висить на одній суміжній стіні квартири позивачки, тобто є додаткове навантаження на цю стіну. таким чином у квартирі є лише три опори, а не чотири. Прибудова не змінила параметрів, однак вона виступає і не має фундаменту і опори на 4 стіну квартири позивачки, тобто прибудова не тримається належним чином. Територія внутрішнього дворику знаходиться в користуванні позивачки, однак через прибудову вона не може належним чином користуватися нею, тому була змушена переробити вікно кухні у двері, що є порушенням. Крім того не було отримано згоду інших власників на будування прибудови. Крім того зазначила, що позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_5 , однак зараз не має доказів того чи є вона власником чи співвласником.

Представник відповідачки-адвокат Рупець Н.О. зазначила, що у висновку експерта зазначено, що прибудова не перешкоджає користуванню позивачкою своєї квартири. Щодо згоди усіх власників, то у позивачки також наявна прибудова, яка збудована без згоди на те власників. Також зазначила, що вона не знає підстав зміни прізвища відповідачки.

Оголошено перерву до 23.04.2024 року з метою з`ясування права власності на квартиру АДРЕСА_5 та підстави зміни прізвища відповідачки.

До суду 27.02.2024 року від представника відповідачки-адвоката Рупець Н.О. надійшла заява про долучення доказів, а саме-до матеріалів справи копію паспорта ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб від 29.09.2007 року, свідоцтво про розірвання шлюбу від 15.05.2009 року, свідоцтво про зміну імені від 17.01.2017 року. (а.с. 85-91 т. 3)

У судове засідання 23.04.2024 року з`явилися представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І., представники відповідачки-адвокати Рупець Н.О. та ОСОБА_8 . Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. у судовому засіданні надала копію розпорядження про приватизацію на квартиру позивачки та копію технічного паспорту.

Представники відповідачки-адвокати Рупець Н.О. та ОСОБА_8 не заперечували проти їх приєднання до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суд з метою інформації щодо набуття права власності позивачки приєднав до матеріалів справи копію розпорядження про приватизацію квартири від 05.05.1999 року та копію технічного паспорту на квартири АДРЕСА_5 за 1999 рік.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Пудлінська Л.І. просила позов задовольнити та зазначила, що всі будівельні роботи є самовільними, бо скасовані всі Декларації та є розпорядження ПРА ОМР. Прибудова знаходить на території яка є спільною сумісною власністю усіх співвласників. У висновку експерта зазначено, що стіни є суміжними з кватирою позивачки. Через напружену ситуацію у м. Одесі та часті обстріли та вибухи стіни будинку тремтять, що у подальшому може призвести до негативних наслідків для квартири позивачки через незаконну побудові, яка є нестійкою. Позивачка була вимушена з вікна кухні зробити собі дверний отвір для виходу у двір, що є прямим порушенням норм ДБН. Прибудова відповідачки опирається на 3 стіни, тобто є нестійкою, фасадна стінка не має фундаменту та належної опори. Ця прибудова перекрила доступ до комунікацій.

Представник відповідачки-адвокат Міркун О.С. просила відмовити у задоволені позову та зазначила, що відсутні докази на підтвердження вимог. Ця прибудова не створює пошкоджень для квартири АДРЕСА_5 , вона побудована на земельній ділянці та позивачка не є власником даної земельної ділянки та законодавством не передбачено отримання її згоди. Дах будинку позивачки це квартира на 1 поверсі і не може спиратися якось на її дах, оскільки його фактично немає. Є висновок судової експертизи, а представник позивачки та третьої особи робить свої припущення, а це не є заключенням фахівця. Є фото на яких видно, та коричневі двері не є і не були вікном, а біля пластикових дверей-то є двері відповідачки, тобто позивачка заблокувала вихід відповідачки і та не має тепер можливості користуватися двором. З моменту реконструкції минуло 7 років та на теперішній час не має ніяких пошкоджень, деформацій, тріщин чи будь-яких інших негативних наслідків, тобто не має аварійного стану. В справі є схематичний план 1955 року на якій видно, що квартира позивачки також була реконструйована. Демонтаж може також призвести до негативних наслідків. У дворі усі квартири реконструйовані на місці колишніх сараїв. Судова експертиза є належним доказом щодо відсутності будь-яких пошкоджень квартири позивачки.

Представник відповідачки адвокат Рупець Н.О. підтримала адвокат Міркун О.С. та просила також відмовити у задоволені позову та зазначила, що судовий експерт в судовому засіданні пояснила, що прибудова квартири АДРЕСА_2 не несе ніяких негативних наслідків та ризику для квартири позивачки АДРЕСА_5 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Предметом спору є :

« усунення перешкод у користуванні майном, а саме належною позивачці квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачку провести належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку в первісний стан відповідно до технічного паспорту від 27 жовтня 2011 року; визнати незаконними дії відповідачки, ОСОБА_2 , щодо здійснення реконструкції (переобладнання) належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 .»

Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації від 05.05.1999 року № 136312 квартира АДРЕСА_8 передана в спільну часткову власність ОСОБА_11 та ОСОБА_1 в рівних частках.

ОСОБА_11 ,1948 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була заведена спадкова справа № 340/2014. (а.с. 11 т. 1)

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.02.2015 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. (за реєстраційним № 1-160) ОСОБА_3 є власником частки кватири АДРЕСА_1 . (а.с. 10). Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2015 року № 33929690. (а.с. 9 т. 1)

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками в рівних частках квартири під АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_9 на підставі договору дарування № 9-1116 від 18.11.2011 року. (а.с. 212-214 т. 1)

Згідно Технічного паспорту від 27.10.2011 року квартира АДРЕСА_10 складається з:2 житлових кімнат(1-а кімната-11,4 кв.м., 2-а кімната 10,5 кв.м.) кухні-7,7 кв.м., туалету-1,4 кв.м., вернади-3,7 кв.м. (а.с. 159-160 т. 1)

08.07.2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД 58 з реконструкції квартири АДРЕСА_3 .

20.02.2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 95 з реконструкції квартири АДРЕСА_3 . (а.с. 207 т. 1)

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_12 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23387450 від 04.08.2015 року було вирішено провести державну реєстрація права власності квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_5 на підставі її заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.07.2015 року. (а.с. 226 т. 1)

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 41743746 серії СТА 575414 від 05.08.2015 року ОСОБА_5 стала власником квартири АДРЕСА_11 . (а.с. 227 т. 1), що також підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 05.08.2015 року № 41743919. загальною площею 56,5 кв. м, житлова площа 42,4 кв.м.(а.с. 228 т. 1)

На підставі зазначеної декларації та свідоцтва про право власності Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області 05.08.2015 року було зареєстровано право власності на реконструйовану квартиру, згідно якого квартира АДРЕСА_3 складається з трьох кімнат, загальною площею 56,5 кв. м, житлова площа 42,4 кв.м.

Відповідно до Технічного паспорту від 23.07.2015 року квартира АДРЕСА_11 складається з: 3 житлових кімнат (1-а кімната-11,4 кв.м., 2-а кімната 10,5 кв.м., 3-а-20,5 кв.м.) кухні-7,7 кв.м., ванної кімнати-2,2кв.м., коридору-4,2кв.м. (а.с. 215-217 т. 1). Таким чином вбачається, що площа квартири відповідачки збільшилась за рахунок збільшення житлової площі на 20,5 кв.м., тобто прибудови без згоди позивачки.

Також судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2016 року (справа № 522/23231/15-ц) в задоволенні позовної заяви Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_5 про приведення самовільно реконструйованої квартири в попередній стан відмовлено.

При цьому рішенням встановлено, що в 2015 році відповідачка розпочала реконструкцію квартири шляхом улаштування прибудови, загальною площею 26,0 кв.м. КП ЖКС «Порто-Франківський», вирішивши, що реконструкція здійснюється самовільно, виніс приписи від 10.07.2015 року та 14.07.2015 року про приведення вказаної квартири в первинний стан. Після чого, 29.07.2015 року позивачем було прийнято розпорядження № 358 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_3 в первинний стан».

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого 17.01.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_13 », актовий запис № 8. (а.с. 89 т. 3)

Також встановлено, що відповідно до інформації, наданої виробничою дільницею № 6 КП «ЖКС «Порто-Франківський», будівництво двоповерхової прибудови до квартири АДРЕСА_3 було розпочато 27.10.2017 року гр. ОСОБА_6 (дівоче прізвище), про що було складено та направлено до Приморської районної адміністрації ОМР доповідного листа від 10.11.2017 року за № 3076/11. (а.с. 244 т. 2)

Розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР за № 528 від 24.11.2017 року «Про демонтаж самовільно улаштованої двоповерхової будівлі на території двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 » зобов`язано гр. ОСОБА_5 виконати роботи по демонтажу самовільно-побудованої двоповерхової будівлі за вказаною адресою, в строк до 28.11.2017 року. (а.с. 243 т. 2)

У зазначений строк, розпорядження Приморської районної адміністрації за № 528 від 24.11.2017 року виконано не було, що підтверджується доповідним листом (вих. 647 від 29.11.2017 року), направленим до Приморської районної адміністрації ОМР. (а.с. 244а т. 2)

Відповідно до Технічного паспорту від 20.11.2017 року квартира АДРЕСА_12 складається з: 4 житлових кімнат (1-а -11,4 кв.м., 2-а 1-0,5 кв.м., 3-а-20,5 кв.м., 4-а-29,8 кв.м.) кухні-7,7 кв.м., 23,8 кв.м., ванної кімнати-2,2 кв.м., 5,0 кв.м., коридору-4,2 кв.м. (а.с. 201-202 т. 2)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 01.12.2017 року № 105944131 ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 41743746, виданого 05.08.2015, видавник: Реєстраційна служба Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області; технічного паспорту, серія та номер: -, виданого 20.11.2017, видавник: ТОВ "НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ"; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД65, виданої 27.11.2017, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 31.07.2015 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м. (а.с. 63 т. 1)

Проте судом встановлено, що також не оспорюється сторонами, з листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської місткої ради від 02.03.2018 року за вих. № 01-5/39-01 судом встановлено, що наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/20 ДАБК від 08 лютого 2018 року скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 65 від 27.11.2017 року. (а.с. 102 т. 1)

Наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/47 ДАБК від 15 березня 2018 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15» - скасовано право на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15 «Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані» - поштова будівельна адреса: АДРЕСА_4 , замовник - ОСОБА_6 . (а.с. 105 т. 1).

Згідно висновку експерта № 20-4734 судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2022 року(а.с. 178-207 т. 2) де досліджувались кв. АДРЕСА_5 та 2-хповерхова будівля, яка є розташованою до кв.

АДРЕСА_13 гр. ОСОБА_5 перешкоди для власника квартири АДРЕСА_5 гр. ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_6 - не створює.

Питання в частині загрози життю та здоров`ю власника кв. АДРЕСА_1 пов`язану з будівництвом 2-х поверхової будівлі в компетенцію експерта-будівельника - не входить.

3.Відсутність перешкод у користуванні власником квартирою АДРЕСА_1 , виключає необхідність приведення кв. АДРЕСА_3 у попередній стан.

4. Реконструкція (будівельні роботи) 2 -х поверхової прибудови відноситься невід`ємних поліпшень кв. АДРЕСА_2 та відповідає наступним нормативно-технічним вимогам, які діяли на час будівництва:

- за поверховістю прибудови п. 4.9 ДБН В.1.1-7-2016;

- по складу приміщень п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005;

- по площі санвузлу п.2.27 ДБН В.2.2-15-2005;

- по ширині кухні п. 2.30 ДБН В.2.2-15-2005;

- по площі кухні п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005;

- по забезпеченню провітрювання, природнього освітлення та інсоляції п.л.3.4, 3.6 ДБН В.2.2-15-2005;

- по наявності інженерних комунікацій п.п.5.13, 5.23, 5.38 ДБН В.2.2-15-2005;

- по конструкції даху та організованим водостокам - п.7.7 ДБН В.2.6-220:2017 та п.2.17 ДБН В.2.2-15-2005;

- по наявності евакуаційного виходу - 72.1 ДБН В.1.1-7-2016;

- по лінійним розмірам дверних отворів - п.7.2.7 ДБН В.1.1-7-2016;

- по кількості надземних поверхів при розрахунковій сейсмічності будівельного майданчика табл. 7.1 п.7.1.1. ДБН В.1.1-12:2014 «Будівництво в сейсмічних районах»;

- по наявності антисейсмічних поясів п. 7.3.2 ДБН В.1.1-12:2014«Будівництво в сейсмічних районах»;

- по довжині будівлі п. 7.1.2 ДБН В.1.1-12:2014 «Будівництво в сейсмічних районах»;

- по правильній конфігурації будівлі п. 7.1.4 ДБН В.1.1-12:2014 «Будівництво в сейсмічних районах»;

- по влаштуванню дерев`яного перекриття п. 7.3.5 ДБН В.1.1-12:2014 «Будівництво в сейсмічних районах»;

- пo покриттю будівлі з метало профнастилу п. 7.3.6 ДБН В.1.1-12:2014«Будівництво в сейсмічних районах»;

- по захисту стін від вологи п.4.10.4 ДБН В.2.6-31:2016 «Теплова ізоляція будівель»; на у по відповідності кладки будинку ДБН В.2.6-162:2010 «Кам`яні та армокам?яні конструкції»:

- 13.1.4.1.1 Зчеплення елементів кам`яної кладки між собою повинно забезпечуватись за допомогою будівельного розчину відповідно до затвердженої технології.

- 13.1.5.1 Горизонтальні вертикальні шви кладки, виконані із звичайного будівельного розчину або розчинів на легких заповнювачах, повинні бути завтовшки не менше 6мм і не більше 15мм, а спеціальні тонкі горизонтальні та вертикальні шви повинні бути завтовшки не менше 0,5мм і не більше 3мм.

- по задовільному та доброму технічному стану технічному стану ДСТУ -Н Б В.1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки технічного стану».

- по розміщенню прибудови в існуючій забудові п. 3.10 ДБН В.2.2-15-2005 (7): При розміщенні нового будівництва в існуючій забудові або реконструкції будинків слід забезпечити дотримання вимог чинних нормативних документів щодо інсоляції, природного освітлення і захисту від шуму для навколишні будинків. Ця умова є обов`язковою і в разі зміни габаритів існуючого будинку.

- по тривалості інсоляції житлових приміщень п.10.30* ДБН 360-92**[5]: Розміщення та орієнтація житлових і громадських будинків (за винятком дитячих дошкільних установ, загальноосвітніх шкіл, шкіл-інтернатів) повинні забезпечувати тривалість інсоляції житлових приміщень, визначених нормами, і територій не менше 2,5 год. за день на період з 22 березня по 22 вересня.";

- по протипожежним вимогам в умовах сформованої забудови з додатком 3.1. (обов`язкове) примітка 7 ДБН 360-92**[5]: Мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються.

5. Дослідження питання щодо негативного впливу у майбутньому виконаних гр. ОСОБА_5 будівельних робіт при споруджені 2-х поверхової прибудови до належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 та визначення матеріальної шкоди, яка може буди завдана належній позивачці, ОСОБА_1 на праві приватної власності квартирі під АДРЕСА_1 не входить в компетенцію експерта будівельника.» (а.с. 178-207 т. 2)

Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України.

Аналізуючи дану судову експертизу суд приходить до висновку, що квартира відповідачки збільшилась в результаті реконструкції без проекту на заг. пл. 115,1 кв.м. та є вже 2-х поверхова прибудова , яка має спільну стіну з квартирою позивачки, хоч і знаходиться в доброму технічному стані і не має деформацій та пошкоджень стін, проте така реконструкція проведена у незаконний спосіб, а тому такий стан не може вважатися таким, що не створює перешкоди для позивачки.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушають санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом ч.ч. 4, 7 ст. 376 цього Кодексу залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат.

У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При цьому суд також враховує, що відповідно до частини другої статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тож, як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка його побудувала, або за власником земельної ділянки), є такою, що не відповідає вимогам цієї статті. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені статтею 376 ЦК України, як у випадку самочинного будівництва, здійсненого власником земельної ділянки, так і у випадку самочинного будівництва, здійсненого іншою особою на чужій земельній ділянці, виключається.

Сама по собі державна реєстрація не є окремою підставою набуття особою права власності, а є офіційним засвідченням державою набуття особою права власності.

Факт набуття права власності має передувати державній реєстрації, оскільки юридичний зміст державної реєстрації полягає у визнанні і підтвердженні державою цього факту.

Так встановлено, що 01.12.2017 року відповідачка ОСОБА_6 набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 115,1 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м. Підставою для державної реєстрації права власності зазначено: свідоцтва про право власності, серія та номер: 41743746, виданого 05.08.2015 та декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД65, виданої 27.11.2017,

У ході розгляду цієї справи було встановлено, що реконструкцію квартири АДРЕСА_2 було здійснено без належної проектної документації, Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД65, виданої 27.11.2017 року, а також право на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД15 «Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані» - поштова будівельна адреса: АДРЕСА_4 , замовник - ОСОБА_6 -скасовані.

Аналіз норм частини другої статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" засвідчує, що об`єкт вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований або будується: на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Тобто відповідачка ОСОБА_6 здійснила самочинну реконструкцію квартири АДРЕСА_3 , тобто така державна реєстрація є незаконною, а таким чином відповідачка не набуває права власності на вказану квартиру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19) зазначено, що «у силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 202/7377/16-ц. вбачається, що : право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

Законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, окрім тих, що встановлені цією статтею. Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Суд вбачає, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно не має самостійного значення щодо підстав виникнення права власності, а визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та наведений вище аналіз законодавства у сфері містобудування, суд погоджується з доводами позивачки щодо порушення її прав у зв`язку з незаконною реконструкцією відповідачкою квартири АДРЕСА_2 без дотримання встановленого законом порядку здійснення будівельних робіт та впритул до стіни належної їй квартири АДРЕСА_5 , що також позбавили її доступу до внутрішнього двору.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише вказує власнику на його права, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. . Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв`язку з вищевикладеним позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе також стягнути із відповідачки на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 473,20 грн.

Керуючись ст.ст. 11-16, 317-319, 321, 376, ч. 2 ст. 391 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 89, 95, 141,223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні майном та визнання незаконними дії задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартирою під АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_4 ) привести належну їй на праві приватної власності квартиру під АДРЕСА_3 в первісний стан відповідно до технічного паспорту від 27 жовтня 2011 року.

Визнати незаконними дії ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_14 ), щодо здійснення реконструкції (переобладнання) належної їй на праві приватної власності квартири під АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_14 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_14 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 14.05.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.