Справа № 461/3428/23
Провадження № 2-о/461/4/24
УХВАЛА

13.05.2024 року, Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

присяжних Березій Л.І., Карпенко А.А.

з участю:

секретаря судового засідання Курилюк А.І.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

представника особи щодо якої розглядається питання

про обмеження цивільної дієздатності адвоката Яцишина А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та встановлення над нею піклування.

Заявником заявлене письмове клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке обґрунтоване тим, що у ОСОБА_3 наявне психічне захворювання, що впливає на його можливість реально усвідомлювати свої дії та приймати адекватні рішення. При цьому, відповідно до вимог законодавства для встановлення психічного стану особи є обов`язковим проведення відповідної експертизи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав клопотання про призначення експертизи, просив таке задовольнити. На уточнюючі запитання суду, заявник повідомив, що фактичні обставини, які свідчать про психічні загострення і погіршення психічного здоров*я ОСОБА_3 мали місце більше десяти років назад.

У судовому засіданні від 22.08.2023 року ОСОБА_3 (особа щодо якої розглядається питання про обмеження цивільної дієздатності) заявив, що категорично проти встановлення над ним піклування з боку ОСОБА_1 , оскільки він самостійно організував своє життя та побут на протязі тривалого часу. Він є інвалідом, отримує пенсію і не потребує піклування з боку родичів, так як з ними довгий час взагалі не спілкується. В нього існують певні договірні відносини з іншими людьми, які йому допомагають вирішувати його матеріально-побутові проблеми і він не бажає нічого змінювати. Вважає, що родичі хочуть заволодіти його квартирою.

Представник органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Мамчак В.І. в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила.

Представник особи щодо якої розглядається питання про обмеження цивільної дієздатності адвокат Яцишин А.В. проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно до статті 297 ЦПК України у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 3 вищевказаного Закону, кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

- вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

- неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або

- завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини медичне втручання, здійснене проти волі заявника, становить втручання у його право на приватне життя, зокрема у право на фізичну недоторканість (див. рішення у вищезазначеній справі «Гласи проти Сполученого Королівства»(Glass v. theUnitedKingdom), п. 70, та «X. проти Фінляндії» (X v. Finland), заява № 34806/04, п. 212, ЄСПЛ 2012 (витяги)).

Перевіривши матеріали справи, судом не встановлено достатніх даних для призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи у справі.

Так заявником долучено до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 , № НОМЕР_1 від 21.09.2012 року та довідку Галицької МСЕК від 20.05.2005 року серії ЛВА-1 № 247821 щодо наявності у останнього другої групи інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням.

Крім того, заявником зазначено, що ОСОБА_3 під час одного із загострень психічного здоровя викинувся з балкону третього поверху будинку та впав на машину, яка була припаркована біля будинку. Внаслідок падіння останній зламав ногу. А також, що ОСОБА_3 не усвідомлено побив свого рідного брата ОСОБА_4 молотком, коли останній спав. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_4 було госпіталізовано до лікарні. При цьому, заявником зазначено, що зазначені події мали місце у 2004-2006 роках.

Будь яких інших об`єктивних доказів поведінкових та (або) психічних розладів (захворювань) стосовно ОСОБА_3 до суду не надано.

З огляду на вищенаведене та те, що вказані заявником події відбулись близько 20-ти років назад,суд приходить до переконання, що матеріали справи не містять достатніх даних про психічний розлад здоров*я ОСОБА_3 , які б давали переконливі підстави суду призначити судово-психіатричну експертизу в розумінні ст. 298 ЦПК України, а відтак клопотання заявника ОСОБА_1 про призначення експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 103, 104, ст.ст. 259 261, 298 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психіатричної експертизи, - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 16 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Головуючий суддя: Мироненко Л.Д.

Присяжні: Березій Л.І.

Карпенко А.А.