17.05.2024 Справа № 756/5574/24
Унікальний номер 756/5574/24
Провадження номер 2-з/756/91/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

17 травня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коркішка Олександра Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні кухнею, шляхом приведення її до первісного стану та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Коркішка О.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні кухнею в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом приведення кухні до первісного стану, який вона мала до її демонтажу 12 лютого 2024 року; стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно моральну шкоду в розмірі 400000,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

15 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коркішко О.В. за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» звернувся до суду зі заявою про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на нерухоме майно - місце загального користування, а саме кухню, загальною площею 16,7 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви вказує, що на сайті rieltor.ua розміщено оголошення щодо продажу ОСОБА_2 його кімнати у квартирі АДРЕСА_1 , разом з частиною кухні, яка в його суб`єктивному розуміння належить йому. Також, на продаж виставлена кімната № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 та кімната № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , з місцями на кухні виділеними маркером в технічному паспорті, які були самовільно поділені та захоплені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На сайті Метраж також розміщені відповідні оголошення про продаж вищевказаних кімнат.

На думку представника позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за захистом яких позивач звернулася.

Дослідивши заяву, подані в її обґрунтування матеріали, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зі змісту поданої заяви та заявлених позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні кухнею, яка є місцем загального користування, розташованою в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом приведення її до первісного стану.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки кухня, на яку представник позивача просить накласти арешт є місцем загального користування, отже мешканці мають рівні права на користування приміщеннями загального користування, його відчуження не може бути проведено.

Окрім того, як вбачається з витягу з сайту продажу квартир, надано представником позивача, виставлено на продаж кімнату в квартирному блоці по АДРЕСА_1 . Проте, доказів того, що продаведь нерухомого майна має намір відчужити частину кухні, матеріали заяви не містять.

З наведених підстав суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коркішка О.В. про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коркішка Олександра Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київське міське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні кухнею, шляхом приведення її до первісного стану та стягнення моральної шкоди

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 травня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик