КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 753/4929/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9781/2024Головуючий у суді першої інстанції - Коренюк А.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Петльованою Наталією Сергіївною, на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинення дій, припинення дій та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу (а.с.25-27).

В апеляційній скарзі, яка подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції 22.03.2024, позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вказуючи, що суд безпідставно повернув позовну заяву з підстав не зазначення в ордері на надання правничої (правової) допомоги конкретної назви суду, адже у відповідності до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.11.2020 № 118, під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо) (а.с.30-32).

25.03.2024 матеріали справи витребувано з Дарницького районного суду м. Києва (а.с.40,41).

02.04.2024 справа надійшла до Київського апеляційного суду (а.с.42).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 03.04.2024 відкрито апеляційне провадження, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.43-45).

18.04.2024 до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення відповідача на апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с.51-53).

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2024 до Дарницького районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана та підписана від імені та в інтересах останньої адвокатом Петльованою Н.С. до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинення дій, припинення дій та стягнення коштів (а.с.1-6).

До позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 06.03.2024 в якому зазначено, що ордер видано на підставі договору про надання правої допомоги та в графі «назва органу, у якому надається правова допомога» вказано «у судових органах, зокрема у загальних судах першої та апеляційної інстанції, Верховному Суді» (а.с.7).

Оскаржуваною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.03.2024 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Зокрема судом зазначено, що позовну заяву підписано й подано адвокатом, проте не надано належно оформлених документів про повноваження представника, тобто підписано особою, яка не має права її підписувати, оскільки матеріали справи не містять ордера адвоката встановленого зразка у якому зазначено конкретну назву суду, в якому надається правова допомога (а.с.25-27).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України закріплює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Згідно із частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Указані норми процесуального закону надають право кожному звернення до суду і встановлюють обов`язок позивача довести заявлені ним вимоги. Суд же зобов`язаний надати правову оцінку пред`явленим вимогам та встановити факт їх доведеності належними, достатніми і допустимими доказами.

Формальний підхід при вирішенні питання прийняття до розгляду позову та відкриття провадження у справі є неприпустимим.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Форма і зміст позовної заяви має відповідати вимогам статті 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 та ч. 7 ст. 177 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. До позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з частинами 1-3 ст. 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 (далі - Положення), ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Ордер, зокрема, містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Відтак суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви з тих підстав, що у графі «назва органу, в якому надається правова допомога» указано «у судових органах, зокрема у загальних судах першої та апеляційної інстанції, Верховному Суді», без зазначення назви конкретного суду, оскільки указане в ордері формулювання є достатнім і необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Такої ж правової позиції дотримується й Верховний Суд, яка викладена у постанові від 18.05.2023 у справі № 754/12387/21, а також у постановах від 15.04.2020 у справі № 361/4347/17, від 03.08.2020 у справі № 428/3851/19 та від 29.11.2021 у справі № 754/3233/20.

Водночас слід наголосити, що правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, де зазначено, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду, у даному випадку не може бути застосовано, оскільки в означеній справі було встановлено, що в ордері на надання правової допомоги у графі: «назва органу, в якому надається правова допомога» були взагалі відсутні відомості про судові органи, тоді як у даній справі вказано про надання адвокатом правової допомоги «у судових органах, зокрема у загальних судах першої та апеляційної інстанції, Верховному Суді», що в цьому випадку є достатнім для висновку про наявність у адвоката Петльованої Н.С. права на підписання та подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 .

На час подання позову чинним є Положення у новій редакції, згідно з яким під назвою органу, у якому надається правова допомога адвокатом, розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів наприклад: судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо.

Більш того, необхідно зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 62 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Від так, якщо такі обмеження не визначені в ордері, представник має право вчиняти від імені особи усі процесуальні дії, у тому числі підписувати і подавати будь-які процесуальні документи.

Під час застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що адвокат не надала доказів на підтвердження у неї права на підписання та подання позовної заяви, з огляду на неналежне оформлення ордеру та, як наслідок, безпідставно повернув позовну заяву позивачу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Петльованою Наталією Сергіївною - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 березня 2024 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинення дій, припинення дій та стягнення коштів - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова