Справа № 344/3015/24
Провадження № 2/344/1711/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання - Литвин Х.В.,

представника позивача - відповідача- адвоката Івасишин З.З.,

представника відповідача позивача адвоката Недоходюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 представник позивача адвокат Івасишин З.З. звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя : визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину : виробничої будівлі, реєстраційний номер майна : АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення реєстраційний номер майна : АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що 04.09.2004 між сторонами був укладений шлюб. 07.10.2021 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі № 344/12543/21 шлюб між сторонами було розірвано. У період сумісного проживання, перебуваючи в шлюбі, подружжям було придбано у власність: виробничу будівлю, реєстраційний номер майна: АДРЕСА_1 . дата державної реєстрації права власності 26.05.2011; нежитлове приміщення, реєстраційний номер майна:: АДРЕСА_2 , дата державної реєстрації права власності 02.11.2011. Власність на зазначене нерухоме майно було оформлено на ім?я відповідача. Добровільно вирішити питання поділу майна відповідач не бажає. Встановити дійсну вартість майна неможливо, оскільки позивач немає доступу до такого. Вважає, що орієнтована вартість спірного майна складає 150 000 грн.

01.03.2024 (згідно штампу на поштовому конверті) ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, у якій просить в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя: визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки: комори №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197 за адресою: АДРЕСА_3 , та судові витрати покласти на відповідача (позивача за первісним позовом) ( а.с. 35-43).

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що перебуваючи у шлюбі сторонами було придбано у власність комору №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197 за адресою: АДРЕСА_3 . Власність на зазначене нерухоме майно оформлено на ім?я ОСОБА_1 , дата державної реєстрації майна:03.08.2021.Тому, така комора належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Вважає, що орієнтована вартість спірного майна складає 154 000 грн.

18.03.2024 постановлено ухвалу суду про прийняття зустрічного позову ( а.с. 52,53-54).

11.04.2024 постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті ( а.с. 65-66).

Представник позивача відповідача адвокат Івасишин З.З. у вступному слові первісний позов підтримала, відносно задоволення зустрічного позову заперечила, давши пояснення, що відповідають викладеному у позові. Додала, що комора була придбана ОСОБА_3 в той час, коли сторони проживали окремо. Крім того, 09.08.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який обгрунтовував його тим, що сторони сімейних стосунків не підтримують протягом тривалого часу, у зв`язку з чим спільного господарства не ведуть.

Представник відповідача позивача адвокат Недоходюк І.В. не заперечив щодо поділу майна подружжя в рівних частках по 1/2, зустрічний позов просив задоволити, з мотивів, що викладені письмово.

Вислухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.10.2021 за №344/12543/21, у цивільний справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позов задоволено шлюб між сторонами, що зареєстрований 04.09.2004 - розірвано. Рішення набрало законної сили 09.11.2021 ( а.с. 3-4).

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365065156 від 08.02.2024: нежитлове приміщення, реєстраційний номер майна : 35032040, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 18 кв.м., зареєстроване за ОСОБА_2 з 02.11.2011 та відповідно з 01.11.2011 на підставі свідоцтва про право власності, що видане виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради ( а.с. 9,17).

Згідно з даних Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365064496 від 08.02.2024: виробнича будівля, реєстраційний номер майна АДРЕСА_1 ; зареєстроване за ОСОБА_2 з 26.05.2011 та відповідно з 26.05.2011 на підставі свідоцтва про право власності, що видане Майданською сільською радою (а.с. 10, 17).

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №373331065 від 08.04.2024, комора №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване за ОСОБА_1 з 03.08.2021, на підставі свідоцтва договору купівлі-продажу нерухомого майна (нежитлового приміщення), яке буде створено в майбутньому, серія та номер:0/XVIII, виданий 02.08.2016, видавник: ПАТ «Агросервіс-1» та ПП ОСОБА_2 ; Договір про відступлення права вимоги, серія та номер:0-XVIII, виданий 05.08.2016, видавник: ПП ОСОБА_4 , ПП ОСОБА_2 та ПАТ «Агросервіс-1»; Акт приймання-передачі комори, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2020, видавник: ПАТ «Агросервіс-1» та ОСОБА_1 (59-62).

Так, правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень наданих в п.п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Враховуючи зазначене вище вбачається, що діє абсолютна презумпція спільності права власності, в тому числі й подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), у якому Верховний Суд відійшов від правових висновків, викладених у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15.

Стороною позивача - відповідача не надано належних, достовірних доказів того, що комора була придбана ОСОБА_1 під час окремого проживання чи за особисті кошти ОСОБА_1 ..

Судом враховано, що таке майно набуто за період перебування у шлюбі.

Відтак, суд дійшов висновку, що сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є:

- нежитлове приміщення, реєстраційний номер майна : 35032040, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 18 кв.м.;

- виробнича будівля, реєстраційний номер майна : 33757149, за адресою: АДРЕСА_5 ;

- комора №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197 за адресою: АДРЕСА_3 .

І саме таке майно підлягає поділу з урахуванням рівності часток, що презюмується.

Так, визнання ідеальних часток сторін в цьому нерухомому неподільному майні без його реального поділу та залишення нерухомого неподільного майна у їх спільній частковій власності не буде відповідати інтересам сторін, так як не вирішить спір по суті.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 зазначено, що у разі задоволення позову відповідач стає одноосібним власником речі. Тому його не можна вважати неплатоспроможним. Більше того, якщо для задоволення позову про стягнення коштів суд мав би враховувати платоспроможність відповідача на час розгляду справи, то стягнення у судовому порядку багатьох боргів було би неможливим саме з цієї причини. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у цього відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо. Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою.

Зі змісту статті 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За таких обставин, у випадку якщо неподільну річ не можна реально поділити між сторонами відповідно до їхніх часток, суд визнає ідеальні частки сторін у цьому майні без його реального поділу та залишає майно у спільній частковій власності.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16, Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 559/609/15.

Беручи до уваги, що сторони не погодили порядок поділу виробничої будівлі, нежитлового приміщення та комори, а частки в цьому об`єкті права спільної сумісної власності сторін є рівними; спірне майно придбане за час шлюбу, належних, допустимих доказів, що таке є особистою власністю будь-кого з подружжя, суду не надано, суд дійшов висновку, що обидва позови підлягають до задоволення шляхом поділу спільного сумісного майна подружжя, шляхом визнання за : ОСОБА_1 право власності на :1/2 частину нежитлового приміщення реєстраційний номер майна : АДРЕСА_2 , загальною площею 18 кв.м.;1/2 частину виробничої будівлі, реєстраційний номер майна : АДРЕСА_1 .У порядку поділу майна подружжя визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину: комори №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197 за адресою: АДРЕСА_3 .

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.02.2024, якою накладено арешт на : виробничу будівлю, реєстраційний номер майна : АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення реєстраційний номер майна : АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_2 , - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на :

-1/2 частину нежитлового приміщення реєстраційний номер майна : АДРЕСА_2 , загальною площею 18 кв.м.

-1/2 частину виробничої будівлі, реєстраційний номер майна : АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволити.

У порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину: комори №XVIII, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 3,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 43374197 за адресою: АДРЕСА_3 .

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.02.2024 - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_3 ;

Представник: адвокат Івасишин Зоряна Зорянівна, адреса : вул. Донцова,4, , м. Івано-Франківськ;

Відповідач - позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_6 .

Представник відповідача : адвокат Недоходюк Іван Васильович, адреса : с. Краснопілля, присілок Долина, 11, Верховинський район Івано-Франківська область.

Повне рішення складено 10.05.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.