Номер провадження: 22-ц/813/3231/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

Громіка Р.Д.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Курчина С.А.,

позивача ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 адвоката Савицького А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курчина Сергія Анатолійовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М., про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

27.05.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., яка була завдана їй на підставі протиправного діяння - адміністративного правопорушення» за ч. 1 ст. 89 КУпАП у розмірі 50 000,00 грн.

Крім того, 27.05.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила призначити по справі судово-психологічну експертизу (т.1, а.с.85-87), на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи була ситуація, що пов`язана з вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, психотравмуючою для ОСОБА_2

2) Чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 89 КУпАП?

3) Чи спричинені ОСОБА_2 страждання (моральна шкода) у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП.

4) Якщо так, то який можливий розмір становитиме компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Проведення експертизи просила доручити експертам Одеського обласному бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року клопотання ОСОБА_2 було задоволено.

Призначено у справі судову психологічну експертизу, на вирішення експертів постановлені наступні питання:

1) Чи була ситуація, що пов`язана з вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, психотравмуючою для ОСОБА_2 ?

2) Чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП?

3) Чи спричинені ОСОБА_2 страждання (моральна шкода) у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП?

4) Якщо так, то який можливий розмір становитиме компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, яких попереджено про кримінальну відповідальність за давання свідомого помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України (т.1, а.с.90-93).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Курчин С.А. ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року про призначення експертизи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т.2, а.с.114-123).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Савицький А.Я. заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року залишити без змін (т.2, а.с.169-174).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Задовольняючи клопотання позивача ОСОБА_2 про призначення у справі судової психологічної експертизи, суд першої інстанції послався на те, що призначення експертизи необхідно, з урахуванням предмета позову, для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань в психологічній галузі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 заявила клопотання про призначення у справі психологічної експертизи, яке було обґрунтовано тим, що у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП, їй були завдані душевні страждання. З метою підтвердження факту спричинення їй страждань, змін психологічного стану та нанесення їй моральної шкоди, просила призначити і провести зазначену експертизу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З урахуванням особливості предмету та специфічністю відносин, що досліджуються у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що призначення судом психологічної експертизи з питань, які мають досліджуватись судом, стосовно можливого завдання позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, в даному випадку є необхідним, оскільки для вирішення даного питання необхідне знання спеціалістів в галуза психології.

Тобто, суд першої інстанції правомірно вважав за доцільне призначити і провести в межах судової справи судову психологічну експертизу, оскільки визначення доцільності залучення та дослідження доказу, який сприяє вирішенню спору, є прерогативою суду, який розглядає спір.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд при розгляді клопотання та винесенні ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року не надав відповідачу ОСОБА_1 час для підготовки питань до експертів та не відклав розгляд справи, то суд апеляційної інстанції з ними не погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, учасники справи про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановлених цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Що стосується суті позовних вимог і проведеної по справі судової психологічної експертизи (т.1, а.с. 148-167), яка проведена на підставі оскаржуваної ухвали суду, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку зазначені обставини не є предметом апеляційного розгляду справи і не є підставою для скасування ухвали суду про призначення у справі судової експертизи.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти заяви, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвала прийнята у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курчина Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року про призначення у справі судової психологічної експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20.05.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д.Громік

М.М.Драгомерецький