Справа №443/604/24
Провадження №2-о/443/59/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 травня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Смолінської М.Т..,

представника заявника адвоката Яременка І.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересовані особи: ОСОБА_1 , територіальна громада села Кузьминці в особі Теофіпольської селищної ради Хмельницької області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жидачеві Львівської області померла її матір ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_2 , що належав покійній на підставі свідоцтва про право наспадщину за законом, що вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5 . Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га, а також для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,30 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ 0234 від 14.06.1995 року. Згідно довідки Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №165 від 20.03.2024 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але постійно проживала у АДРЕСА_1 . Також довідкою Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 166 від 20.03.2024 року, повідомлено про те, що у селищній раді посвідчено заповіт ОСОБА_4 , нотаріальна дія №16 від 10.08.2004 року. Зазначає, що крім неї, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було, оскільки чоловік покійної ОСОБА_6 помер значно швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 була дочка покійної ОСОБА_1 , однак вона спадщину не прийняла. Оскільки вона постійно проживала із матір`ю в м. Жидачеві на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, однак юридично не оформила своїх спадкових прав.

29.03.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови вказано пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із померлим на час відкриття спадщини.

Оскільки її місце реєстрації проживання відмінне від місця реєстрації проживання ОСОБА_4 на час її смерті, то для юридичного оформлення спадкових прав, їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, з мотивів наведених у такій, просив заяву задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, просила заяву задоволити. Крім того, повідомила, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вона не прийняла та на її оформлення не претендує. Не заперечує проти оформлення спадкових прав заявницею ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи Теофіпольської селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Заслухавши вступне слово представника заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 , 05.09.1958 року у Теофіпольському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 22.06.1979 року, виданого повторно на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , 07.12.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №48. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище їй « ОСОБА_10 » (а.с.11).

Як видно з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , 15.01.1962 року та довідки Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №463 від 20.03.2024 року, ОСОБА_3 , 1962 року народження зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 25.12.1996 року (а.с.5-6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жидачеві Львівської області померла матір заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.03.2023 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_2 , що належав покійній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5 (а.с.14).

Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га, а також для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,30 га, які належали останній згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ 0234 від 14.06.1995 року (а.с.13).

За життя ОСОБА_4 , 10.08.2004 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 16, згідно якого остання заповіла все своє майно дочці ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2022/002066805 від 14.12.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована у АДРЕСА_2 , з 15.11.1993 року (а.с.16).

Згідно довідок Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №165 від 20.03.2024 року та №166 від 20.03.2024 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але постійно проживала у АДРЕСА_1 . У селищній раді посвідчено заповіт ОСОБА_4 , нотаріальна дія №16 від 10.08.2004 року (а.с.18-19).

Судом також встановлено, що крім заявниці, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не було, оскільки чоловік останньої ОСОБА_12 помер швидше за дружину, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.12).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 також була її дочка ОСОБА_1 , однак остання спадщину після смерті своєї матері не прийняла у жоден із передбачених законом способів, що підтверджується також поданою нею письмовою заявою (а.с.46).

Вказане також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76375377 від 27.03.2024 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала покази про те, що являється дочкою заінтересованої особи ОСОБА_1 . Її тітка ОСОБА_14 жила разом із бабусею ОСОБА_4 у м.Жидачів, доглядала за нею, займалися її похованням.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №30/02-31 від 29.03.2024 (а.с.21), ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви та вона не була зареєстрованою за адресою померлої.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України предбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_3 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 травня 2024 року.

Головуючий суддя С.І Сливка