Єдиний унікальний номер 726/2703/23
Номер провадження 2/725/267/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом.

Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 листопада 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 .

Разом з тим, спільне життя не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів.

Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не враховував її думку, не поважав її, зловживав алкогольними напоями та неодноразово вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство. Також ОСОБА_2 у присутності доньки влаштовував суперечки, що негативно впливало на її (позивачки) моральний та психологічний стан, так і на психологічний стан дитини.

Вказані обставини призвели до того, що вони з відповідачем із серпня 2023 року проживають окремо, не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства.

На даний час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного.

Таким чином, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам.

Після фактичного припинення сімейних відносин малолітня донька проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Однак їй важко самостійно утримувати доньку.

При цьому відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини, тим самим фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

ОСОБА_2 є працездатною особою, на його утриманні непрацездатних осіб немає та стягнення за виконавчими документами не проводяться. Наскільки їй відомо, відповідач матеріально забезпечений, так як працює закордоном.

Просила позов задовольнити: розірвати шлюб; стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Розгляд справи відбував у відсутність сторін та їх представників.

09.05.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Саламанович О.Г. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив позов задовольнити.

Також у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , де вона просила розглядати справу у її відсутність, за наявними у матеріалах справи доказами. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Окрім того, просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Клис А.А. належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак причини неявки не повідомили та відзиву на позов, клопотань, заяв до суду не подали.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 листопада 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено актовий запис за №659 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 (а.с.6).

Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. На даний час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо.

Ухвалою суду від 14.03.2024 сторонам надався строк на примирення. Однак вони так і не помирилися, що підтвердив у судовому засіданні (30.04.2024) представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Саламанович О.Г.

Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між необхідно розірвати.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків між сторонами, їхня малолітня донька ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні.

У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

При призначенні аліментів суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та малолітній дочці належним чином матеріально не допомагає, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Як вбачається із матеріалів позову, ОСОБА_2 є працездатною особою, стан здоров`я його задовільний, на утриманні непрацездатних батьків немає, а тому, він може належним чином утримувати свою малолітню доньку та забезпечувати її усім необхідним. Доказів, які б свідчили протилежне, суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведені вище вимоги закону та фактичні обставини, підтверджені дослідженими доказами, суд вважає, що на підставі ст.183 СК України зі ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2023 (дата поштового відправлення) та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду (в частині вимог про розірвання шлюбу) у розмірі 1073грн. 60коп.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, що становить 1073грн. 60коп.

Керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 113, 114 ч.2, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141,197, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), зареєстрований 01 листопада 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №659,розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.11.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич