Справа №:755/7302/24
Провадження №: 2-з/755/162/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фоміна Олена Анатоліївна про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/7302/24 за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фоміна Олена Анатоліївна про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року було відкрито провадження у вище зазначеній справі в порядку загального позовного провадження.

До Дніпровського районного суду м. Києва разом з позовною заявою надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 52.4 кв. м„ яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності №41726421, яке зареєстровано за ОСОБА_3 .; До набрання законної сили судового рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення, загальною площею 52,4 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності №41726421, яке зареєстровано за ОСОБА_3 .

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що 20 липня 2013 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його колишньою дружиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, який було зареєстровано Солом`янським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбу у них народилось двоє синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31.10.2024 року по цивільній справі №756/7418/23 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, було задоволено.

Відповідач 1 здійснюючи психологічний тиск та шантаж спільними дітьми, а також обіцяючи позивачу два автомобілі, ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_4 змусили позивача підписати заяву, якою було надано згоду на відчуження спільного майна подружжя, а саме: нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було набуто (куплене) за спільні кошти подружжя.

Дана заява була посвідчена ПН КМНО ОСОБА_7 від 27.04.2021 року.

Надалі, в той самий день, ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_4 здійснили «фіктивне дарування» одна одній, у того самого нотаріуса ОСОБА_7 зазначеного приміщення. Між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 було укладено договір дарування, посвідчений ПН КМНО ОСОБА_7 . Відповідно до умов договору дарування Відповідач 1 подарувала, а Відповідач 2 прийняла у дар нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня. Відповідач 2 подарувала Відповідачу 1 вказане нежитлове приміщення за договором дарування, який також було посвідчено ПН КМНО ОСОБА_7 .

Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №375934879 від 25.04.2024 року.

Варто зазначити, що дані договори дарування були укладені без реального наміру створення правових наслідків, з метою виведення даного майна із спільної сумісної власності подружжя та приховання даного майна від поділу спільного майна подружжя.

Враховуючи, що зазначене нерухоме майно є спільною власністю подружжя, оскільки було придбане ними за спільні кошти подружжя, існує досить висока ймовірність того, що ОСОБА_3 може в будь-який момент здійснити відчуження зареєстрованого за нею майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на майно, що є предметом розгляду справи знаходиться у ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись з вказаною заявою до суду заявник вказує, що він звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фоміна Олена Анатоліївна про визнання договору дарування недійсним.

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 52.4 кв. м„ яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності №41726421, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 375934879 від 25.04.2024 року.

Як вказує позивач, що зазначене нерухоме майно є спільною власністю подружжя, оскільки було придбане ними за спільні кошти подружжя, існує досить висока ймовірність того, що ОСОБА_3 може в будь-який момент здійснити відчуження зареєстрованого за нею майна на користь інших осіб.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/3399/20, від 14 січня 2021 року провадження № 61-16635св20, від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19, від 04 червня 2020 року у № 200/12227/17).

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, застосування даного заходу забезпечення на спірне нерухоме майно забезпечить неможливість його відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити частково дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фоміна Олена Анатоліївна про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

-нежитлове приміщення, загальною площею 52.4 кв. м„ яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності №41726421, яке зареєстровано за ОСОБА_3 .

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасники справи:

Стягувач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 );

Боржники:

ОСОБА_3 . ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 );

ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 );

Третя особа:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фоміна Олена Анатоліївна (адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 31/11,оф. 90).

Суддя: