Справа№592/6584/24
Провадження №2-о/592/140/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про встановлення факту здійснення поховання, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту здійснення поховання і в обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Суми померла його мати - ОСОБА_2 . Заявник, як єдиний син своєї матері, виконав її бажання, яке було виражено в усній формі, щоб вона була похована на Лучанському кладовищі в місті Суми. На виконання волевиявлення своєї матері, ОСОБА_1 організував та провів її поховання на Лучанському кладовищі в місті Суми у місті, відведеному для цього в установленому порядку. Після поховання матері заявник встановив на кладовищі пам`ятник, що увічнює пам`ять про померлу матір та огородив місце її поховання. Після смерті матері він постійно утримує її могилку в належному естетичному та санітарному стані, зберігає місце поховання. Оскільки ОСОБА_1 здійснив поховання своєї матері на відведеному для цього місці поховання, тому він є користувачем місця поховання своєї матері. Оскільки оригінал свідоцтва про смерть матері ОСОБА_2 , заявник давно втратив, 14 лютого 2020 року в Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ним було отримано повторне свідоцтво про смерть матері. Заявник звернувся до комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» для отримання свідоцтва про поховання матері з метою вирішення питання майбутнього підпоховання у могилу матері. Однак, йому було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутній оригінал свідоцтва про смерть його матері, а мається повторне свідоцтво про її смерть, що позбавляє його можливості отримати в КП «Спеціалізований комбінат» свідоцтво про поховання на його померлу матір ОСОБА_2 , як користувачу одинарного поховання.

Отже, для вирішення питання щодо визначення заявника користувачем місця поховання та одержання відповідного свідоцтва про поховання необхідно мати оригінал свідоцтва про смерть, яке нажаль, втрачене.

Як вбачається з листа КП «Спеціалізований комбінат», при відсутності оригінала свідоцтва про смерть необхідно в судовому порядку довести своє право на це поховання. Єдиним шляхом вирішення проблеми щодо відновлення втраченого документу є звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту здійснення заявником поховання матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми та похована на Лучанському кладовищі в місті Суми.

До початку судового засідання від представниці заявника адвоката Казміренко Л.О. надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі. Заявлені вимоги заявника підтримала.

До початку судового засідання від заінтересованої особи представника комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі. Не заперечував проти задоволення заявлених вимог заявника.

Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.05.1956 року в м. Суми міськбюро ЗАГС Сумської області за актовим записом № 625. Його батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника - ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 14.02.2020 року у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що 27.09.1976 року складено відповідний актовий запис № 730 (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 , як єдиний син своєї матері, виконав її бажання, яке було виражено в усній формі, щоб вона була похована на Лучанському кладовищі в місті Суми. На виконання волевиявлення своєї матері, ОСОБА_1 організував та провів її поховання на Лучанському кладовищі в місті Суми у місті, відведеному для цього в установленому порядку.

Після смерті матері ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 встановив на кладовищі пам`ятник, що увічнює пам`ять про померлу матір та огородив місце її поховання. Після смерті матері він постійно утримує її могилку в належному естетичному та санітарному стані, зберігає місце поховання (а.с.13, 14).

Оскільки ОСОБА_1 здійснив поховання своєї матері на відведеному для цього місці поховання, тому він є користувачем місця поховання своєї матері. Оскільки оригінал свідоцтва про смерть матері ОСОБА_2 , заявник давно втратив, 14 лютого 2020 року ним було отримано в Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Заявник звернувся до комунального підприємства «Спеціалізований комбінат» з питанням про видачу на підставі повторно виданого свідоцтва про смерть матері ОСОБА_2 свідоцтва про поховання ОСОБА_2 . Однак, листом № 01-11/75-М від 24.04.2024 року отримав відповідь про відмову у видачі такого свідоцтва, оскільки таке свідоцтво видається лише на підставі оригіналу свідоцтва про смерть.

Отже, для вирішення питання щодо визначення заявника користувачем місця поховання та одержання відповідного свідоцтва про поховання необхідно мати оригінали свідоцтва про смерть, який втрачений.

Єдиним шляхом вирішення проблеми щодо відновлення втраченого документу є звернення заявника до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту здійснення заявником поховання матері ОСОБА_2 .

Порядок надання ритуальних послуг, організації та проведення поховання в м. Суми регулюється Законом України «Про поховання та похоронну справу», наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19 листопада 2003 р. та рішенням Сумської міської ради № 973-МР від 28 листопада 2007 р. (зі змінами) «Про порядок утримання кладовищ та функціонування місць поховань в місті Суми».

У відповідності до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувачем місця поховання (місця родинного поховання) є особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене ст. 25 Закону.

Згідно із вимогами абз. 3, 4 ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого (особи, яка здійснила поховання) як користувачу місця поховання (місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством видається свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання.

Згідно п. 3 «Необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19 листопада 2003 р., укладання договору-замовлення на підпоховання померлого в родинну могилу проводиться на підставі оригіналу свідоцтва про смерть померлого, згоди користувача місця родинного поховання, оригіналу свідоцтва про смерть чи свідоцтва про поховання першого похованого.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлих покладається як на родичів померлого так і на інших осіб, які зобов`язалися поховати померлого. При цьому повторне свідоцтво про смерть видається відділом Державної реєстрації актів цивільного стану кожному близькому родичу, незалежно від того хто проводив ці поховання.

Відповідно до ч. 1 ст. б Закону України «Про поховання та похоронну справу» усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті.

Статтею 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог.

Рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у місцях поховання можуть бути відведені сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), а також сектори для поховання померлих за національною чи релігійною ознакою.

Для почесних поховань органи місцевого самоврядування можуть відводити земельні ділянки поза територією місць поховання, на яких створюються меморіальні бульвари, сквери, парки і кургани Слави.

Поділ кладовищ на розряди за майновим станом не допускається.

Порядок функціонування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Існуючі місця поховання не підлягають знесенню і можуть бути перенесені тільки за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування у випадку постійного підтоплення, зсуву, землетрусу або іншого стихійного лиха.

Орган місцевого самоврядування може прийняти рішення про часткове або повне припинення поховання померлих (закриття) кладовища в разі, якщо на території кладовища немає вільних місць для облаштування нових могил (колумбарних ніш), а поховання померлих можливе лише на місцях родинного поховання або шляхом підпоховання в могилах за згодою користувачів місць поховання відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком) іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.

Оскільки заявник ОСОБА_1 , як син своєї матері, взяв на себе обов`язок здійснити поховання ОСОБА_2 , фактично провів організацію поховання та поховав свою матір на Лучанському кладовищі в місті Суми, суд вважає, що є підстави для встановлення факту проведення ним цього поховання.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Таким чином, на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про встановлення факту здійснення поховання є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про поховання та похоронну справу», -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про встановлення факту здійснення поховання задовольнити.

Встановити факт здійснення ОСОБА_1 поховання своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Суми та похована на Лучанському кладовищі в місті Суми.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков