Справа № 214/6740/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Ткаченку Андрію Володимировичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна профспілкова організація «Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 23 листопада 2016 року, в подальшому неодноразово уточнюючи зміст та вимоги, та просить суд: поновити його на роботі з 24 жовтня 2016 року в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у зв`язку з незаконним звільненням або зобов`язати це зробити відповідача; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 жовтня 2016 року до дня поновлення його на роботі в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з урахуванням підвищення окладу сторожа на підприємстві за цей період, за здійсненим розрахунком; стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року відкрито провадження по справі з призначенням судового розгляду.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ткаченка А.В. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України. Відвід мотивований тим, що суддею Ткаченком А.В. не ухвалено законне процесуальне рішення щодо подання ним 30.06.2023 заяви про відкладення чи зупинення розгляду справи, чим позбавив його права отримати це рішення на підставі пунктів 2,8 статті 258 ЦПК України та пункту 5 статті 272 ЦПК України. Зазначено про внесення безладу суддею Ткаченко А.В. у хід справи, що виражається у незаконному ході судового провадження та порушення послідовності процесуальних документів у справі. Вважає, що суддя Ткаченко А.В. самоусунувся від виконання своїх професійних і процесуальних обов`язків, прушивши принцип доброчесності судді, тому заявляє відвід судді Ткаченку А.В.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов таких висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 39 ЦПК України).

Відвід ОСОБА_1 по суті мотивований його незгодою із ухвалою суду від 20 червня 2023 року про залишення його позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яка скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2023, та порушення хронології формування судової справи.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Виходячи з наведених у заяві ОСОБА_1 підстав, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки розгляд даної справи по суті ще не розпочатий, а тому відсутні обставини, які б викликали сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

Так, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий суддя Ткаченко А.В. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений позивачем ОСОБА_1 головуючому судді Ткаченку Андрію Володимировичу.

Вирішення питання про відвід судді Ткаченка Андрія Володимировича передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначення якого провести у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя А.В. Ткаченко