Справа № 402/522/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" квітня 2024 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

при секретарі судового засідання Хименку О.А.,

з участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позиваки адвоката Петришиної К.А.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Тітаренка В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вказавши після змін позовними вимогами:

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, ремонтом та меблями за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя право власності на частину будинку загальною площею 59,91 м2 ремонтом та меблями за адресою АДРЕСА_1 ;

- припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, ремонтом та меблями за адресою АДРЕСА_1 , залишивши будинок цілому у власності ОСОБА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності, вартість частини будинку загальною площею 59,91 м2 ремонтом та меблями за адресою АДРЕСА_1 грошві кошти у розмірі 70305 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності, вартість частини меблів, яка складає 6250 грн. 00 коп., а всього 76555 грн. 00 коп.

На обґрунтування позову вказала, що у період з 29 квітня 2017 року до 21 листопада 2018 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 21 листопада 2018 року вона переїхала жити до своїх батьків у м.Благовіщенське, де проживає на час подання позову.

Позивачка вказує, що у період спільного проживання вони з відповідачем купили будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , приблизною вартістю 44000 грн. 00 коп. Право власності на садибу відповідач зареєстрував лише на себе, про що вона дізналась через пів року після реєстрації. У будинку був зроблений ремонт коштами батьків позивачки та коштами та фізичною працею її дідуся і бабусі на суму 52025 грн. 00 коп., з яких 39825 грн. 00 коп. - вартість матеріалів, а 12200 грн. 00 коп. вартість оплати роботи будівельників, сантехників, зварювальників. Також позивачка зазначає, що в будинок було придбано меблі на суму 12500 грн.00 коп.

Позивачка вказала, що відповідач за час їх спільного проживання не працював і вони жили на гроші державної допомоги, що виплачувались їй як матері-одиначці та на кошти допомоги від її родичів.

З огляду на те, що у вказаному будинку проживає відповідач з новою дружиною, вважає, що порушено її право на частину житлового будинку з надвірними будівлями, ремонтом, меблями. Тому просить його захистити, задовольнивши вищевикладені позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачка та її представниця підтримала позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_2 визнав факти, викладені у заяві в частині того, що вони з заявницею у період з 29 квітня 2017 року до 21 листопада 2018 року проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка та визнав те, що позивачці належить частина будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Проти інших позовних вимог заперечив.

З пояснень сторін, їх представників, показів заявлених сторонами свідків, досліджених судом письмових доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та визначений такий зміст спірних правовідносин:

З копії рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2019 року у справі № 402/119/19 встановлено, що рішенням встановлений факт проживання ОСОБА_2 , однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 з 29 квітня 2017 року до 21 листопада 2018 року.

З копії накладної № 31 від 18.07.2008 року встановлено, що 18.07.2008 року п/п ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 будівельні матеріали на загальну суму 5491 грн. 00 коп.

З копії накладної б/н від 17.07.2008 року встановлено, що 17.07.2008 року п/п ОСОБА_6 продав ОСОБА_5 будівельні матеріали на загальну суму 2355 грн. 00 коп.

З копії накладної б/н від 03.07.2008 року встановлено, що 03.07.2008 року п/п ОСОБА_6 продав ОСОБА_5 будівельні матеріали на загальну суму 8050 грн. 00 коп.

З копії товарного чека Магазину «Комфорт» б/н від 25.07.2008 року встановлено, що 25.07.2008 ОСОБА_5 придбав у Магазині «Комфорт» будівельні матеріали та електрообладнання на загальну суму 4672 грн. 00 коп.

З копії накладної б/н від 20.07.2008 року встановлено, що 20.07.2008 року п/п ОСОБА_6 продав ОСОБА_5 . будівельні матеріали на загальну суму 7050 грн. 00 коп.

З копії накладної № 124 від 26.08.2008 року встановлено, що 26.08.2008 року п/п ПП ОСОБА_14 продав ОСОБА_5 будівельні матеріали на загальну суму 12207 грн. 00 коп.

З копії довідки УПСЗН Благовіщенської районної державної адміністрації № 388/07 від 15.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку УПСЗН Благовіщенської районної державної адміністрації та отримує допомогу як одинока мати на своїх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 14.03.2014 року Ульяновським РВ УМВС України в області встановлено, що ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , її місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 .

З копії паспорту НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

З копії договору купівлі-продажу житлового будинку встановлено, що 23.10.2017 року ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_2 купив житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101197458 від 23.10.2017 року суд встановив, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

З оригіналу технічного паспорту на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 суд дослідив генплан будинку, садибний план садиби, поетажний план, експлікацію садиби.

Зі звіту про проведення незалежної оцінки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що його вартість становить 140609 грн. 00 коп.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що є матір`ю позивачки. 23.10.2017 року вона брала участь у продажу ОСОБА_11 її дочці та зятю житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Повідомляє, що вона сама передала продавчині обумовлену суму коштів, а документи переоформлювали згодом. Згодом дізнались, що зять - ОСОБА_2 оформив будинковолодіння лише на себе. Ремонт садиби робив чоловік ОСОБА_12 - ОСОБА_5 . Відповідач йому за це не платив.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що 23.10.2017 року вона продала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Купувати приїздили ОСОБА_12 та ОСОБА_2 . ОСОБА_12 заплатила гроші, вони оформили розписку. Згодом, коли були готові документи на хату, оформили договір купівлі-продажу. Покупцем був вказаний ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що у 2019 році був в гостях у ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 був не з позивачкою, а з іншою жінкою.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд виснує, що позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд керується такими нормами законодавства:

Відповідно до змісту частини 4 статті 82 Цивільного процесуального Кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_2 , однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 з 29 квітня 2017 року до 21 листопада 2018 року, який встановлений рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2019 року у справі № 402/119/19, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 74 Цивільного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до частини 2 вказаної статті на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Кодексу «Права спільної сумісної власності подружжя».

Позивачкою доведено факт набуття ними за час спільного проживання майна - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Договори, які б регулювали володіння спільним майном між сторонами не укладалось.

Керуючись наведеними нормами глави 8 Цивільного кодексу України, суд виснує, що це майно належить їм на праві спільної сумісної власності.

Вирішуючи позов в частини вимоги про визнання спільною сумісною власністю ремонту будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , суд керується такими норами сімейного та цивільного законодавства:

Відповідно до статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

З огляду на те, що «ремонт» не відноситься до речей, сукупності речей, а також майнових прав та обов`язків, суд дійшов висновку про неможливість визнання його спільним майном сторін і відповідно поділу. Крім того вартість вказаного позивачкою ремонту будинку, як вартість сукупності будівельних матеріалів та робіт ремонту увійшли до вартості будинку, визначеної незалежною оцінкою житлового будинку. Тому відсутні підстави визнавати його окремо спільною власністю сторін і ділити. З огляду на це у даній позовній вимозі повинно бути відмовлено.

Вирішуючи позов в частини вимоги про визнання спільною сумісною власністю меблів, які знаходяться в будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 та стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації частки вартості цих меблів суд керується такими норами сімейного та цивільного законодавства:

Відповідно до змісту частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 вказаної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не доведено факт придбання нею та відповідачем будь-яких меблів, не наведено їх перелік, вартість, обставини придбання.

З огляду на це у вказаній позовній вимозі повинно бути відмовлено.

Вирішуючи позов в частині вимоги залишення житлового будинку з надвірними будівлями, ремонтом та меблями в цілому у власності відповідача, стягнення на користь позивачки з відповідача коштів в рахунок грошової компенсації, суд керується такими міркуваннями:

Законодавство України не містить норм про примусове наділення осіб власністю з зобов`язанням компенсувати його вартість.

З огляду на це у вказаній позовній вимозі повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.60, ст.61 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.74, ст.190 ЦК України, ч.1ч.6 ст.81, ст.82, ст.ст. ст.ст. 2, 10-13, 81, 258, 259, 265, 268,273 ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні спільною сумісною власністю ремонту та меблів в житловому будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовити ОСОБА_1 у залишенні житлового будинку з надвірними будівлями, ремонтом та меблями за адресою АДРЕСА_1 в цілому у власності ОСОБА_2 .

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні на її користь з ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації частки спільної сумісної власності - вартості частини будинку загальною площею 59,91 м2, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , грошових коштів у розмірі 70305 грн. 00 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні на її користь з ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації частки спільної сумісної власності - вартості частини меблів, яка складає 6250 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 722 (сімсот двадцять дві) грн. 40 коп. частини судового збору, сплаченого при подачі позову.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у справі за заявою позивачки ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Повний текст рішення складений 29.04.2024 року.

Позивачка:

- ім`я: ОСОБА_1 ;

- місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач:

- ім`я: ОСОБА_2 ;

- місце проживання: АДРЕСА_3 ,

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя: А. А. Бондаренко