Справа №639/2296/24
Провадження №2-о/639/92/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобзар І.І.,

представника заявника адвоката Коваленка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2024 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, зазначивши заінтересованою особоюТретій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 та допустити негайне виконання рішення у справі.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . Заявник зазначає, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отже заявник отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не може. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

У зв`язку з викладеним, заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.04.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті. Призначено судове засідання. Клопотання заявника ОСОБА_1 про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 01.05.2024 року заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Коваленко А.О. заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини, просили встановити факт смерті.

Представник заінтересованої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши вступне слово заявника, представника заявника показання свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги, викладені в заяві, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №60 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.11.1979 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

11.09.1997 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклав шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №14 та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_9 » (а.с.16).

Надані заявником докази підтверджують, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , отже для заявника встановлення факту смерті батька має юридичне значення.

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 06.12.2000 року Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Липці Харківського району Харківської області, мав останню реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-19).

Світлина з місця поховання відображає могилу і табличку з зображенням ОСОБА_2 , датами його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 і смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26).

З копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переніс інсульт (2014 рік), мав гіпертонічну хворобу, гіпертрофію лівого шлуночка, зі слів доньки 19.03.2022 року стан хворого поступово погіршився, 22.03.2022 року у 02-00 год. хворий помер (а.с.23).

На підтвердження факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником залучено до матеріалів справи акт про смерть від 22.03.2022 року та акт про поховання від 22.03.2022 року, які складені та підписані родичами та сусідами померлого (а.с. 24-25).

Зазначені в актах обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_3 - дружина померлого, свідок ОСОБА_4 - невістка померлого, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 колишні сусіди померлого надали пояснення, в яких повідомили суд про обставини смерті від тривалої хвороби і поховання ОСОБА_2 , підтвердили дату його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобожанське Харківського району Харківської області, а також факт того, що поховання було здійснено в той же день на цвинтарі в с.Липці поряд з могилами його батьків. Також свідки повідомили про неможливість отримання медичних документів на підтвердження смерті ОСОБА_2 через відсутність лікарів і працівників сільради в умовах тимчасової окупації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 року № 75 до вказаного переліку, на час смерті ОСОБА_2 , входило с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Враховуючи досліджені письмові докази та показання свідків в сукупності, суд дійшов висновку про те, що за заявою ОСОБА_1 , для якої такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, Україна.

Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Слобожанське, Харківського району, Харківської області, Україна, що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 11.

Повне рішення складено 01.05.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова