УХВАЛА

20 травня 2024 року

м. Київ

справа № 635/833/24

провадження № 61-6462ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області, у складі судді Савченка Д. М., від 22 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю., від 02 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Височанської селищної ради, в особі її голови Мороза О. В. , в якій просив суд стягнути з відповідача 500 грн матеріальної шкоди, завданої привласненням продуктів харчування, які мали бути видані у квітні

2022 року за вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 328/22, та стягнути 1 500 000 грн моральної шкоди, завданої привласненням продуктів харчування, які мали бути видані за вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 328/22 у квітні 2022 року для підтримки життєдіяльності позивача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суд від 02 квітня 2024 року, у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вказав, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

29 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження та постанову Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що ототожнюючи Мороза О. В. із Височанською селищною радою, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, чим порушили його право на доступ до правосуддя, яке гарантовано статтею 55 Конституції України та частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, що підтверджено, зокрема, висновками Верховного Суду у постановах від 03 червня 2021 року в справі № 2-1210/11, від 08 червня 2021 року в справі № 2-1207/2011.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин), позивач просить про захист свого права.

За змістом ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року, у справі № 545/3981/22, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 545/3981/22 залишено без задоволення, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року залишено без змін.

Обґрунтовуючи вимоги у справі № 545/3981/22, ОСОБА_1 , зокрема, посилався на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 328

від 20 березня 2022 року «Деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану» визначено, що мешканці Височанської селищної територіальної громади повинні отримати у квітні 2022 року продовольчі товари. На закупівлю та формування зазначених товарів у квітні 2022 року було виділено з Державного бюджету України 5 млрд. гривен, в розрахунку сформування 10 млн. одиниць пакетів товарів, вартістю по 500 грн кожен. До Височанської селищної ради було направлено товари для передачі населенню, але посадові особи Височанської селищної ради організували непрозору передачу товарів, визначену на своїх особистих міркуваннях, тому за квітень 2022 року він не отримав означених у постанові Кабінету Міністрів України № 328 продуктів харчування, бо вони були таємно привласнені посадовими особами Височанської селищної ради. Вказує, що невидача встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 328 продуктових товарів тривалого строку зберігання не тільки порушила його права, що гарантовані цією постановою, а й права, визначені Конституцією України. Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 500 грн та моральну шкоду в сумі 2 000 000 грн, завдану Височанською селищною радою внаслідок невидачі йому продуктового набору у квітні 2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 328 від 20 березня 2022 року «Деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану».

У справі, що переглядається, предметом позову є стягнення із голови Височанської селищної ради матеріальної шкоди в сумі 500 грн та моральної шкоди в сумі 1 500 000 грн, завданої, за твердженням

ОСОБА_1 , привласненням продуктів харчування, які мали би бути видані йому у квітні 2022 року за вимогами постанови Кабінету Міністрів України №328/22 для підтримки життєдіяльності позивача.

З огляду на те, що набрало законної сили рішення суду у справі

№ 545/3981/22, ухвалене між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України, є таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону.

При цьому апеляційним судом правильно враховано, що вимоги

ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заявлені у розглядуваній справі до Мороза О. В. як посадової особи Височанської селищної ради та стосуються його діяльності на посаді голови селищної ради.

За змістом статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Оскільки правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у цивільній справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Право ОСОБА_1 на доступ до суду не порушено, оскільки заявлений ним спір про відшкодування шкоди вирішено судами трьох інстанцій в справі № 545/3981/22.

Натомість розглядуваний позов, поданий після набрання законної сили рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 червня 2023 року у справі № 545/3981/22, є фактично намаганням у непередбачений законом спосіб домогтися повторного розгляду судами тих самих питань та отримати іншу правову оцінку обставин, встановлених у справі № 545/3981/22.

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, відсутні підстави для розгляду клопотання заявника про передачу справи до Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 2, 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження та постанову Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 635/833/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников