КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року

справа № 369/11733/23

провадження № 22-ц/824/5273/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Садовського В`ячеслава Петровича на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Третяк Я.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл спільного нажитого майна, встановлення батьківства, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл спільного нажитого майна, встановлення батьківства, стягнення аліментів.

Крім того, у січні 2024 року представникпозивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти певні дії з цим майном до вирішення майнового спору стосовно розподілу спільно нажитого майна між позивачем та відповідачем;

на автомобіль марки SEAT LEON 2008 року випуску номерний знак НОМЕР_1 та заборонити вчиняти певні дії до вирішення майнового спору стосовно розподілу спільно нажитого майна між позивачем та відповідачем;

зобов`язати ОСОБА_3 надати можливість проживати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , до вирішенні майнового спору стосовно розподілу спільно нажитого майна між позивачем та відповідачем;

заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання та скасувати заяву в ДТЕК від ОСОБА_3 про відключення від електропостачання квартири за адресом АДРЕСА_1 , та поновити електропостачання до вищезазначеної квартири до прийняття рішення по справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що до спільно нажитого майна, стосовно якого існує майновий спір між сторонами, відноситься вищезазначена квартира та автомобіль.

Наголошує, що відповідач, усвідомлюючи, що вищезазначене майно заявлене для розподілу у судовому порядку, вже вдався до дій, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а саме: при особистій зустрічі відповідач повідомив позивачу, що перепише на позивача ( ОСОБА_1 ) квартиру в обмін на швидке розлучення через ЗАГС та умовляв її приховати відомості про наявну дитину.

Вказує, що позивач разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , діючи незаконно та бажаючи позбавити позивача частки квартири, не ставлячи її до відома, оформили безоплатний договір дарування від відповідача на ОСОБА_3 , приховавши від нотаріуса наявність неповнолітньої дитини, яка проживає в цій квартирі та надавши завідомо хибні відомості про те, що в момент оформлення права власності на вищезгадану квартиру відповідач не з ким не підтримував шлюбні відносини, та приховавши те, що квартира була набута в період фактичного шлюбу (на той час вони вже більше 8 років проживали разом, мали спільну дитину та вели спільне господарство).

В подальшому дії відповідача були направлені на продаж спірної квартири, зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення на порталі ОЛХ

Вказує, що за заявою ОСОБА_3 в ДТЕК відключено квартиру від електропостачання з метою позбавити позивача можливості проживати в цій квартирі (квартира опалюється електрикою).

Також зазначає, що відповідач, разом із документами на квартиру, приховав в невідомому позивачу місті автомобіль марки SEAT LEON, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , та відмовляється повернути його.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви.

Посилається на те, що відповідач вживає заходів для незаконного відчуження майна під час вирішення спору стосовно цього майна. Також зазначає, що відповідачем приховано автомобіль, та повернути його відмовляється.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідач не є власником спірного майна, про арешт якого просить позивач. Позивачем не доведена необхідність для вжиття заходів забезпечення позову. Заява про забезпечення позову містить вимоги, які не можуть бути засобом забезпечення позову та є предметом спору між іншими особами.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із відсутності доказів, що відповідач ОСОБА_2 є власником спірного майна

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Разом із тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу SEAT LEON, номерний знак НОМЕР_1 , власником є ОСОБА_1 .

Відповідно до копії інформаційної довідки з інформаційної системи «Опендатабот» вбачається, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 на підставі договору дарування, серія та номер: 1220, виданого 25.07.2023 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Нельзіною І.М.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується в майнових спорах і необхідними умовами для вжиття такого забезпечувального заходу є, насамперед, належність цього майна відповідачу. У свою чергу, ОСОБА_3 не є учасником у вказаній справі, та вимог до неї заявлено не було.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 надати можливість проживати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спірній квартирі; заборону особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання та скасування заяви в ДТЕК від ОСОБА_3 про відключення від електропостачання зазначеної квартири та поновлення електропостачання не можуть бути засобом забезпечення в даному випадку, оскільки по суті є самостійними позовними вимогами.

Апелянтом не доведено, що майно, відносно якого виник спір, належить відповідачу ОСОБА_2 , а тому підстав для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Садовського В`ячеслава Петровича залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 травня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді