Справа № 681/257/24
Провадження 2/681/215/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Кримчак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В лютому 2024 року ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 3605034 у розмірі 109 060 грн., яка складається з 13 300 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 95 760 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028 грн. та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 14.04.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитний договір № 3605034, який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За вказаним договором відповідачка отримала позику в розмірі 13 300 грн строком на 360 днів шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування знижена процентна ставка та 2 % від залишку суми кредиту за кожен день користування стандартна процентна ставка.

10.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №10112023, відповідно до умов якого первісний кредитор передав право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству.

ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов`язань не виконала, а тому у неї перед кредитором виникла заборгованість у вищевказаній сумі, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ухвали судді від 05.03.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам визначено строк для подання заяв, клопотань, а також вирішено питання про витребування доказів.

Відповідачка копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками отримала 20.03.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву не подала.

03.04.2024 та 09.04.2024 до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою суду від 10.04.2024 вирішено клопотання представника позивача про витребування доказів.

02.05.2024 надійшла відповідь щодо неможливості надання витребуваного доказу.

08.05.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав про доведеність отримання кредиту відповідачкою наявними в справі доказами, та зазначив про незаперечення щодо прийняття судом заочного рішення.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд, зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 14.04.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3605034 (надалі Договір) (а.с. 12-21), підписаний електронним підписом Е515, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 13 300 грн. строком на 360 днів та зобов`язується повернути його, сплачувати проценти за користування кредитом кожні 30 днів згідно з Графіком платежів (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 4.1, 5.4.1, 9.7 Договору).

Пунктом 1.4 та підпунктами 1.4.1, 1.4.2 Договору встановлено, що тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти: стандартна процентна ставка 2% в день в межах всього строку кредиту та знижена процентна ставка 2 % в день за умови якщо клієнт до 14.05.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

Відповідно до п.п.1.6.1 та 1.6.2 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 109 060 грн.

Згідно з п.п.2.1 Договору Товариство надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Крім того у відповідності до п.п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

За положеннями п.п.4.4 Договору у разі затримання Клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачено Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.

З даних листів ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», останнє, маючи повноваження на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022, 14 квітня 2023 року перерахувало кошти в сумі 13300 грн. на платіжну картку клієнта НОМЕР_2 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» 137754b4-а343-421е-bbef-9 be7cbd34820 (а.с.24, 62).

10 листопада 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством укладено договір факторингу №10112023 за умовами якого первісний кредитор на умовах платності відступив для Товариства права вимоги відповідно до Реєстру прав вимог, який є додатком до договору, а Товариство прийняло їх та оплатило, що підтверджується даними копії вказаного договору та копії платіжної інструкції № 487 від 13.11.2023 (6-9, 11).

За даними Витягу з Реєстру прав вимог № 1 від 10.11.2023 до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3605034 від 14.04.2023 (а.с.10).

Відповідно до даних виписки за договором б/н за період 14.04.2023-17.04.2023 по карті ОСОБА_1 № НОМЕР_2 та листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-240422/63000 від 24.04.2024 на банківську картку відповідачки 14.04.2024 здійснено зарахування переказу в розмірі 13300 грн., однак відсутня можливість надати платіжне доручення по згаданій операції, оскільки зарахування було здійснено з іншого банку, призначення або дані відправника відсутні для деталізації (а.с.54, 72).

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина 1 ст.1084 ЦК України зазначає, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором підтверджується копіями зазначеного вище договору факторингу, Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до вказаного договору факторингу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно його умов.

Відповідно до умов кредитного договору, підписаного відповідачкою, прямо зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 109 060 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем в позовній заяві, сума, яку останній просить стягнути з відповідачки становить 109 060 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 300 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 95 760 грн., при цьому такий розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема строку кредитування, відсотковій ставці.

Відповідачка погодилась на укладення кредитного договору саме такого змісту, однак істотно порушила його умови, не виконала своїх обов`язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків.

Відтак з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 109 060 грн.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., позов задоволено повністю, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 01 грудня 2023 року між позивачем та адвокатом Судейкіною І.В. укладено договір про надання правової допомоги № 15/12/2023. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги: складання необхідних документів, в тому числі процесуального характеру, предметом яких є врегулювання правовідносин між Клієнтом та особою, яка буде виступати учасником таких правовідносин; надання консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво (захист) інтересів Клієнта та інші види правової допомоги.

Згідно з даними акту № 118 обсягу надання правничої (правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 15/12/2023 від 08 грудня 2024 року сторони погодили обсяг та вартість наданих послуг правничої допомоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за невиконання кредитного договору в розмірі 6000 грн. (консультація клієнта 1000 грн., підбір законодавства, пошук правової позиції і практики Верховного суду 1000 грн., написання позовної заяви, оформлення додатків до позовної заяви 4000 грн.), які сплачено позивачем відповідно до даних платіжної інструкції № 694 від 20.12.2023.

У зв`язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3605034 від 14 квітня 2023 року, яка складається з: 13 300 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 95 760 грн. - заборгованість за відсотками за період з 14.04.2023 по 08.04.2024, а всього 109 060 грн. (сто дев`ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м.Київ, вул. Ризька, 73-Г, офіс 7/1, поштовий індекс 04060.

Відповідачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: