Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/323/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/323/24

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

предмет позову стягнення аліментів,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача»

Позивач ОСОБА_1 23.03.2024 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що з 23.10.2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, наявність різних характерів, життєвих позицій, поглядів на вирішення сімейних побутових питань, що призвело до втрати почутті поваги та любові один до одного. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

У зв`язку із наведеним, просила стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача у судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, у якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, просив стягнути з нього на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Вказав, що зазначення позивачем про те, що лише вона забезпечує дітей, не відповідає дійсності, оскільки він добровільно щомісячно до грудня 2023 року сплачував аліменти на дітей, перераховуючи кошти дружині, що підтверджується випискою з ПриватБанку від 02.02.2024 року. Коли позивач повідомила йому, що буде звертатись до суду з позовом, добровільно кошти сплачувати припинив, оскільки зрозумів, що буде відбуватись подвійне стягнення. До цього, спору щодо розміру аліментів у них не було, спір лише виник з приводу того, що позивач забороняє йому бачитись з дітьми, спілкуватись та приймати участь у їх вихованні, а стягнення аліментів позивач використовує, як шантаж. Позивач зазначила, що він є фізично здоровим, що не відповідає дійсності. Він є старшим солдатом військової частини, призваний в лютому 2022 року, та 09.06.2023 року він отримав мінно-вибухову травму, акубаротравму, пов`язану з захистом Батьківщини на вогневій позиції поблизу населеного пункту Макіївка, і до цього часу проходить лікування. На даний час вирішується питання про встановлення йому інвалідності, він проходить реабілітацію, що потребує значних коштів. Враховуючи стан його здоров`я, встановлення захворювання цукровий діабет І типу, що відноситься до тяжких захворювань, необхідність реабілітації після поранення, вважає, що розмір аліментів в 1/4 частині з усіх видів його заробітку буде справедливим та відповідатиме законодавству.

10.04.2024 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, який не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, вимоги якої поширюються на відповідь на відзив в силу приписів ч. 3 ст. 179 ЦПК України, а тому суд не бере подану позивачем відповідь на відзив до уваги.

«ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи»

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково.

«ІІІ. Процесуальні дії у справі»

04.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

«IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин»

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу до грудня 2023 року. Згідно з виписками по особовому рахунку ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» за період часу з 08.06.2021 року по 26.12.2023 року ОСОБА_2 здійснювались грошові перекази на карту ОСОБА_1 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи на службі в Збройних силах України, будучи старшим солдатом військової частини, 09.06.2023 року на вогневій позиції, внаслідок артилерійського обстрілу отримав мінно-вибухову травму, акубаротравму.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 290 від 20.07.2023 року старшому солдату по мобілізації ОСОБА_2 встановлено діагноз: стан після ВТ (09.06.2023 р.), акубаротравми, гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 1,5 м. на праве вухо та 0,0 м. на ліве вухо, ЗЧМТ, струсу головного мозку, імпресійного перелому виличної кістки зліва зі зміщенням відламків з тимчасовим порушенням функції. Відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 р. «Про затвердження Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості» дана травма відноситься до категорії «легка». Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 4130 від 28.08.2023 року старшому солдату по мобілізації ОСОБА_2 встановлено діагноз: стан після вибухової травми (09.06.2023 р.) в вигляді двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 1,5 м. на праве вухо та 0 м. на ліве вухо, ЗЧМТ, струсу головного мозку з незначним порушенням функції, консолідований перелом лівої виличної кістки без порушення функції. Цукровий діабет ІІ тип, середньої важкості, інсулінопотребуючий, субкомпенсований. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно з випискою № 2404 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 у період з 10.06.2023 року по 16.06.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області з приводу отриманої 09.06.2023 року вибухової травми. Виписаний до військової частини.

Відповідно до перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1574 ОСОБА_2 у період з 24.06.2023 року по 30.06.2023 року знаходився на стаціонарному лікування у КП « ХМЛ» з приводу захворювання: основний діагноз - вибухова травма (09.06.2023): акубаротравма у вигляду вушного шуму, церебростенічний синдром Т70.0, супутній діагноз: цукровий діабет І типу, вперше виявлений. Е.10.9, Кандидозний баланопостит №48. По причині супутнього захворювання (цукровий діабет І типу, вперше виявлений) переводиться в умови стаціонару КП «ХМЛ» для подальшого обстеження та лікування.

Згідно з випискою № 03413 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 у період з 30.06.2023 року по 20.07.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у ендокринологічному відділенні КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради з приводу захворювання: основний діагноз - цукровий діабет 2 тип, вперше виявлений, середньої важкості, інсулінопотребуючий. Кетоацидоз 30.06.2023-02.07.2023; супутній діагноз стан після ВТ (09.06.2023) акубаротравми, гострої двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови 1,5 м. на праве вухо та 0 м. на ліве вухо, ЗЧМТ, струсу головного мозку, імпресійного перелому лівої виличної кістки зліва. В задовільному стані з стаціонару. Виписується в частину для реалізації ВЛК.

ОСОБА_2 стверджує, що на даний час вирішується питання про встановлення йому інвалідності, він проходить реабілітацію, що потребує значних коштів.

Згідно з наданих відповідачем доказів, старший солдат по мобілізації ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині. Доказів про відсутність доходу (щомісячного грошового забезпечення) від військової частини відповідач не надав.

Докази того, що ОСОБА_2 станом на дату розгляду справи продовжує хворіти, матеріали справи не містять.

Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви; копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 23.10.2016; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 25.07.2017; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 24.05.2022; витягами з реєстру територіальної громади № 2023/010617698 від 26.12.2023, №2023/010674892 від 28.12.2023; виписками по особовому рахунку ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» за період часу з 08.06.2021 року по 26.12.2023 року; копією довідки № 3610 від 16.06.2023 про обставини травми, виданою на ім`я старшого солдата ОСОБА_2 ; копіями довідок військово-лікарської комісії № 290 від 20.07.2023 року, № 4130 від 28.08.2023 року; копією виписки № 2404 із медичної карти стаціонарного хворого.

«V. Оцінка суду»

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст. 81 ЦПК відбивають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторони. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому, особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні даної справи, суд враховує те, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей і, незважаючи на те, що перебуває на військовій службі, повинний розуміти та усвідомлювати свій обов`язок утримувати їх та матеріально забезпечувати, оскільки обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків.

Обов`язок батьків утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття, та є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Дані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру коштів, що стягуються, як аліменти.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Матеріали справи свідчать, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання спільних з відповідачем двох малолітніх дітей, яку відповідач їй з грудня 2023 року добровільно не надає.

Батьки мають рівні права та обов`язки і в однаковій мірі повинні забезпечувати утримання своїх дітей до їх повноліття, тому є обґрунтованими доводи позивача про необхідність стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, отримує стабільний щомісячний дохід, працездатного віку. Доказів того, що станом на дату розгляду справи відповідач в силу певних об`єктивних перешкод не спроможний сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, визначеному ч. 5 ст. 183 СК України, суду не надано.

Надані відповідачем медичні документи щодо його лікування влітку 2023 року у період часу з 09.06.2023 року по 20.07.2023 отриманої ним на службі в Збройних силах України, на вогневій позиції, внаслідок артилерійського обстрілу мінно-вибухової травми, акубаротравми, а також в подальшому виявленого захворювання цукровий діабет (згідно з випискою № 03413 із медичної карти стаціонарного хворого ендокринологічного відділення КП «Хмельницька міська лікарня» ОСОБА_2 встановлено діагноз: Цукровий діабет 2 тип, вперше виявлений, середньої важкості, інсулінопотребуючий Кетоацидоз 30.06.2023-02.07.2023) дійсно свідчать про отримання ОСОБА_2 внаслідок вогнепального поранення травми, а також те, що він хворіє цукровим діабетом.

Разом з тим, відомості про те, що відповідачу внаслідок зазначеної травми та виявленого ендокринологічного захворювання встановлена інвалідність, матеріали справи не містять.

Частина 5 статті 183 СК України визначає розмір аліментів під час вирішення справ в порядку наказаного провадження, однак законодавцем у цій нормі права зазначено розмір аліментів на двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, який є також орієнтиром для вирішення справ в порядку позовного провадження.

Суд критично оцінює твердження відповідача про необхідність зменшення розміру аліментів на двох дітей з 1/3, які просить стягнути позивач, до 1/4 частки його заробітку (доходу), лише у зв`язку з тим, що погіршився стан його здоров`я, оскільки ОСОБА_2 не довів розмір необхідних йому витрат на лікування, та не довів в повній мірі, що з погіршенням стану здоров`я істотно погіршився і його матеріальний стан, що перешкоджає йому утримувати своїх малолітніх дітей та сплачувати на їх утримання аліменти в розмірі, визначеному частиною 5 статті 183 СК України.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців, враховуючи рівність батьківських обов`язків, дотримання справедливого балансу між захистом прав малолітніх дітей та правами відповідача і позивача, зважаючи на обов`язок відповідача ОСОБА_2 , як батька, утримувати своїх малолітніх дітей, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.02.2024 і до досягнення дітьми повноліття, оскільки він є працездатним і спроможний надавати таку допомогу, доказів протилежного відповідач суду не подав.

Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, відповідатиме інтересам та потребам малолітніх дітей, буде необхідним та достатнім для належного їх виховання та утримання, забезпечення їх належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

«VI. Розподіл судових витрат між сторонами»

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81, 141, 258, 259, 265, 268, 430, 460 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду щодо стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Р. В. Вознюк