Справа № 645/1205/24
Провадження № 2/645/1017/24

Р І Ш Е Н Н Я
21 травня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Алтухової О.Ю.,
секретар судового засідання Малій О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої, на підставі ордеру на надання правничої допомоги № 1415870, діє представник адвокат Мельникова Л.В., звернулась до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з вересня 2023 року по січень 2024 року у розмірі 17 000,00 грн за кожний місяць; за період з лютого 2024 року по день подання позову у розмірі 20 000,00 грн; та аліменти в розмірі 20 000,00 грн щомісяця з індексацією стягуваних сум, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення ним повноліття; витрати на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи постійні обстріли в м. Харків сторонами було прийнято рішення, що позивачка з сином мають виїхати закордон задля безпеки останнього, що і було зроблено в липні 2022 р. Знаходячись в Республіці Польща позивачка дізналась весною 2023 року про те, що відповідачем було подано позов про розлучення, рішенням від 20.03.23 р. Октябрським районним судом м. Полтава шлюб між сторонами розірвано. Враховуючи, що відповідач працює в IT сфері, останній завжди мав високий заробіток для утримання родини, позивачка здійснювала догляд за спільною малолітньої дитиною. Поки позивачка із сином знаходились у Республіці Польща відповідач дійсно сумлінно та виходячи із його фінансових можливостей надсилав кошти на банківську карту позивачки на утримання сина, за період з серпня 2022 року по серпень 2023 року відповідач надсилав аліменти від 20 000 до 34 000 тис. грн. в місяць. У вересні 2023 року позивачка дізналась про схвальне рішення британської служби імміграції щодо надання їй та дитині дозволу на в`їзд до Великобританії за програмою Homes for Ukraine. В зв`язку із тим, що позивач з дитиною вирушили до Великобританії відповідач навмисно, із помсти матері дитини, що він не встиг побачитись із сином перед його відльотом, повідомив, що буде сплачувати мінімальні виплати на утримання дитини, що і зробив. Окрім того, від спільних друзів позивачка дізналася, що відповідач 12.10.23 р. взяв повторно шлюб, після цього часу брав мінімальну фінансову участь в утриманні сина. Позивач наголошує, що відповідач має високий дохід від діяльності в сфері IT. Так, відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець із основним видом діяльності: комп`ютерне програмування, він завжди забезпечений роботою, оскільки працює на іноземні компанії та отримує високий заробіток. До позову долучено резюме відповідача, розміщене LinkedIn (американська онлайн мережа професійних контактів для пошуку роботи), з якого вбачається, що остання посада відповідача - Senior AQA Engineer (досвідчений експерт - розробник, програміст з великим досвідом), одна з самих високих посад в сфері ІТ. Про наявність можливості матеріально брати участь в утриманні сина в сумах більших, ніж мінімальна гарантована державою, свідчить і той факт, що відповідач приблизно у жовтні 2023 року достроково одноразово виплатив близько 250 000 тис. грн. суми залишку за кредитом на спільний автомобіль марки Toyota RAV4, станом на 26.10.23 р. обтяження, накладене банком було припинено, наразі щодо даного автомобіля неможливо сформувати витяг, оскільки обтяження автомобіля відсутнє в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, дану інформацію підтвердив і сам відповідач у приватному спілкуванні у месенджері. Позивачка не працює, оскільки пошук роботи напряму пов`язаний із досконалим знанням англійської мови, в зв`язку з чим остання посилено вчить мову, крім того дитина ходить в садок всього на три години в день, що унеможливлює повноцінну роботу для позивачки. Позивач долучає чеки (збережені не всі чеки), з яких вбачається, що для прикладу у жовтні 2023 року позивачка витратила на харчування, одяг, взуття для дитини більше 4500 грн. (близько 100 фунтів стерлінгів), і це з урахуванням того, що позивачка тимчасово не оплачує житло, оскільки проживає півроку за програмою для українців, не сплачує за комунальні послуги, крім того, в перший час була допомога від місцевих мешканців певними видами продуктів. Крім того, син почав відвідувати басейн для зміцнення імунітету та загартовування, оскільки частіше став хворіти, чеки сплати за заняття долучаються. Враховуючи все вищенаведене, позивач вирішила звернутись до суду із даною позовною заявою та стягнути із відповідача аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина в розмірі, достатньому для його гармонійного розвитку.
Ухвалою суду від 07.04.2024 року позов залишено без руху.
11.03.2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.
15.03.2024 року судом постановлено ухвалу про участь представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Мельникової Л.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
26.03.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Скульського С.І., в якому сторона відповідача просили частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в сумі 1500,00 грн з моменту подання позову, в решті позовних вимог відмовити. Просили також, витребувати у позивачки звіт про використання перерахованих коштів за період з 01.01.2022 по 01.03.2024 та виписку з розрахункового рахунку у Великій Британії.
Відзив обґрунтований тим, що до 01 січня 2024 року відповідач надавав різного роду послуги та був приватним підприємцем. На даний час у зв`язку з подіями в Україні, перебоями зі світлом, неможливістю надати послугу вчасно, ревокацією основних замовників відповідач втратив роботу та вимушено припинив підприємницьку діяльність. Позивачка вивезла дитину до Великої Британії без дозволу відповідача. До моменту подання позову відповідач сплачував не менше 3000 грн на місяць. Позивачка також зобов`язана утримувати дитину на рівні з батьком дитини, з цього приводу права є рівними враховуючи вік нашої дитини та можливість позивачки працювати. Позивачка посилається лише на доходи відповідача не зважаючи на витрати, крім того скриває від суду свої доходи та майновий стан. Окрім того позивачка відмовляється надати відповідачу звіт про використання в інтересах дитини перерахованих грошових коштів за період з 01.01.2023 року по 01.03.2024 року. Жодних доказів, які свідчать про нібито ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків не надано позивачем. Крім того до матеріалів справи надано докази самою позивачкою про сплату аліментів авансом.
29.03.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивачки адвоката Мельникової Л.В., у якому представник зазначила, що доводи відповідача не можуть вважатися доказами, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність фактів, оскільки такі обставини не визнані судом загальновідомими, ґрунтуються на припущеннях, не підкріплені доказами (письмовими, електронними, показами свідків або висновком експерта, скриншот з інтернет сторінки не є належним доказом). Будь - які виплати для українців за кордоном носять тимчасовий характер, є підтримуючими, однак жодним чином не покривають всі витрати на дитину, враховуючи, що і рівень життя набагато дорожчий у Великій Британії в порівнянні з Україною, а також те, що позивачка не має власного житла, не знає мови та не може поки працевлаштуватись, оскільки відвідування садка для дітей віку спільної дитини сторін всього 3 години на день. Позивач не має доводити свої доходи (а допомога від Європейських країн і не вважається доходом), оскільки враховуючи, що дитина проживає з матір`ю, а батько сплачує аліменти в сумі від 2272 грн. до 3000 грн., то очевидним є факт того, що свою частину обов`язків щодо утримання дитини позивачка виконує, а фінансову участь батька в утриманні дитини не можна назвати необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
01.04.2024 року судом постановлено ухвалу про участь представника відповідача адвоката Скульського С.І. у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
09.04.2024 року до суду надійшла відповідь від ДПС України.
17.04.2024 року до суду надійшла відповідь віт АТ Ощадбанк.
У судовому засіданні представник позивачки адвокат Мельникова Л.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Скульський С.І. висловив свої заперечення щодо позовних вимог.
За результатом розгляду даної справи суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.10.2014 року. Шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2023 року.
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 20 000,00 грн щомісяця з індексацією стягуваних сум, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною сторін повноліття.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).
При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання сина саме у твердій грошовій сумі.
При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає неповнолітній син сторін, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.
Відповідач в обґрунтування неможливості виплачувати аліменти на утримання сина сторін у тій сумі, яку просить позивачка, не надав жодного доказу, крім відомостей про припинення ФОП.
Проте, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідачем не було отримано доходів з інших джерел останнім до відзиву не долучено.
Окрім того, відповідно до п. 3-1 ст. 182 СК України позивачка довела, що відповідач у 2023 році мав достатню кількість коштів для завчасного погашення кредитних зобов`язань ( а.с. 116) та сплати аліментів у більшій сумі, ніж та, яку сторона відповідача визнала (а.с. 44-45).
Позивачка на думку суду довела, що дитина сторін потребує певних матеріальних благ та більших затрат, ніж та сума, яку визнав відповідач, про що суду надані відповідні чеки.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст.ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
На момент ухвалення судом рішення неповнолітньому сину сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 4 роки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років установлено в сумі 2563 гривні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, враховуючи обставини справи, встановлені судом, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн щомісячно.
Вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 20 000,00 грн. щомісячно суд вважає завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує і те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, проте батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.
У позові ОСОБА_1 також просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з вересня 2023 року по січень 2024 року у розмірі 17 000,00 грн за кожний місяць; за період з лютого 2024 року по день подання позову у розмірі 20 000,00 грн
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
ВС у постанові від 20.03.2021 року у справі № 235/101/21 зазначив, що аналіз ст. 191 СК дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Матеріали справи не містять жодних доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст.191 СК України. При цьому, виписка про рух коштів по картці від 06.02.2024 року (а.с. 44-45), свідчить про те, що аліменти ОСОБА_2 перераховував регулярно і той факт, що з вересня 2023 року сума перерахованих аліментів зменшилася, висновків суду про регулярність їх перерахування, не змінює.
Таким чином, підстави для стягнення аліментів з відповідача за минулий час відсутні, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. щомісяця з індексацією стягуваних сум, починаючи із дня пред`явлення позову - 06.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
Рішення суду щодо стягнення аліментів, у частині суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 21.05.2024 року.

Суддя О.Ю.Алтухова