ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2858/23
Провадження №2/477/113/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області

про визначення додаткового строку

для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою у якій просить визначити йому додатковий строк шість місяців з дня надрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло нерухоме майно, зокрема і належний померлій житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для його обслуговування.

В передбачений законом термін для прийняття спадщини ОСОБА_1 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через введення по всій території України карантинних обмежень, а в подальшому військового стану. З огляду на те, що позивач є військовослужбовцем, за вказаних вище обставин, не мав можливості подати відповідну заяву нотаріусу. На даний час позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було роз`яснено необхідність визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 15 січня 2024 року постановленою за наслідками проведення підготовчого судового засідання, підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання 30 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач - Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіславши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його матір`ю зазначена ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.10).

За змістом договору купівлі-продажу нерухомого майна №273 від 08 серпня 1996 року, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі вказаного договору набула у власність житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 12 листопада 2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис про смерть №3668 (а.с.8).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої ввійшли житловий будинок та земельна ділянка для його обслуговування, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області», Відповідно до абзацу першого пункту 71 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Миколаївської області згідно з додатком, серед яких: Мішково-Погорілівська ОТГ з адміністративним центром територіальної громади в с. Мішково-Погорілове.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

За вказаного вбачається, що майно, яке належало померлій ОСОБА_2 на даний час розташоване в с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області.

Як зазначено судом вище, статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви за місцем відкриття спадщини для її прийняття.

У свою чергу, як вказує позивач у своєму позові, своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він не звернувся, оскільки у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень по всій території України, а в подальшому через військову агресію російської федерації проти України по всій території України було введено воєнний стан.

Як вбачається з наданого позивачем посвідчення, серії НОМЕР_3 , останній є військовослужбовцем відповідної військової частини, внаслідок чого не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.7).

На даний час звернувся до нотаріальної контори стосовно оформлення спадщини після смерті матері, однак, у зв`язку з пропуском ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 21 вересня 2023 року №653, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 . Інших осіб, що на день смерті були зареєстровані та/або проживали разом з померлою немає (а.с.9).

17 квітня 2024 року на виконання ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 січня 2024 року про витребування доказів, на адресу суду від Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшов лист від 12 квітня 2024 року за №260/01-16, згідно якого після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За усталеною судовою практикою, яка серед іншого опирається і на пункт 24 Постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно позиції Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

Такий же правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) Верховний Суд зробив висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Як вбачається зі змісту пояснень ОСОБА_1 в період до закінчення 6 місяців від дня відкриття спадщини відповідну заяву до нотаріуса він не подав, через введення на території України карантинних обмежень.

У постанові КЦС ВС від 08 грудня 20221 року (справа №205/3310/20), Верховний Суд

Вказав, що обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є поважними причинами пропуску строку , визначеного статтею 1270 ЦК України, оскільки необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

За вказаного, враховуючи що з березня 2020 року в Україні були запроваджені карантинні обмеження, з урахуванням особливостей трудової діяльності позивача, який є військовослужбовцем та виконує свої обов`язки не лише за місцем своєї реєстрації то вказане свідчить про наявність об`єктивних істотних труднощів у позивача для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері протягом строку визначеного статтею 1270 ЦК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається і те, що строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_1 у подальшому був спричинений і в результаті військового вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року та проведенням активних бойових дій на території Миколаївського району Миколаївської області, який згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України був розташований в районі проведення воєнних (бойових) дій, внаслідок чого позивач не мав можливості скористатися своїм правом, щодо своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначені позивачем обставини у своїй сукупності свідчать про поважність причин пропуску строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Обставини на які посилається позивач, на думку суду, є поважними в розумінні статті 1272 ЦК України, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

З урахуванням цієї обставини, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна (Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ - лист від 10 липня 2012 року №6-47/0/9-12).

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю та визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 6 (шість) місяців.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смертіматері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 6 (шість) місяців, з дня набрання законної сили цього рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області, 57214, с. Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, вул. Миру, 38, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 04375257.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО