Справа № 541/1510/24
Провадження №2-з/525/3/2024

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Калафута Дарія Володимирівна про забезпечення позову,

у с т а н о в и в:

16.05.2024 до Великобагачанського районного суду Полтавської області на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.04.2024 про передачу справи за підсудністю, разом з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Калафута Д.В., до АТ «Перший український міжнародний банк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., надійшла заява ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Калафута Д.В. про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову представник заявника просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3584, вчиненого 11 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 19159 грн. 26 коп., до остаточного вирішення справи і набрання законної сили рішенням суду у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. примусово виконується виконавчий напис №3584, виданий 11.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Однак законність та правомірність виконавчого напису оспорюється боржником, шляхом пред`явлення відповідного позову до суду. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неефективності захисту її прав та інтересів у випадку фактичного виконання напису або ж унеможливити їх відновлення.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. примусово виконується виконавчий напис №3584, виданий 11.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 19159 грн. 26 коп. Боржник не погоджується з виконавчим написом нотаріуса та звернулася до суду з відповідним позовом.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, на думку суду зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржено боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису необхідно зупинити.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець пов`язує обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Калафута Дарія Володимирівна про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3584, вчиненого 11 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 19159 грн. 26 коп., на підставі якого 18.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження за №58644649, до набрання законної сили рішенням суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Калафута Дарія Володимирівна, до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна.

Копію ухвали направити сторонам для відому, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяні Леонідівні для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Я.В. Прасол