Справа № 761/2705/17
Провадження № 4-с/761/59/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.О., у якій просить: - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо повідомлення сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця повідомити сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна; - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна; - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо нереалізації описаного та арештованого майна; - зобов`язати державного виконавця вчинити у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.07.2017 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 . Вказане рішення набрало законної сили, за яким стягувачу видано виконавчий лист. З метою примусового виконання виконавчого листа за заявою стягувача державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.03.2023 р. замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 . На виконання даної ували суду державним виконавцем винесено постанову від 21.04.2023 р., якою замінено стягувача на ОСОБА_1 02.10.2023 р. державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , а 05.10.2023 р. винесено постанову, якою накладено арешт на майно боржника, а саме на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою визначено суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Оцінка Трейд». 06.10.2023 р. ТОВ «Оцінка Трейд» надано державному виконавцю звіт про оцінку з висновком про вартість арештованого майна. Посилаючись на те, що допущена державним виконавцем у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 бездіяльність є неправомірною та такою, що порушує його права, заявник звернулась до суду з даною скаргою.

Ухвалою від 23.11.2023 р. скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в скарзі та відповіді на заперечення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшли письмові заперечення та заява її представника, у яких останній проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні та розглянути скаргу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що у провадженні Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 761/2705/17, виданого 10.10.2017 р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2017 р. і до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця від 21.04.2023 р. замінено стягувача у вказаному виконавчому провадженні на ОСОБА_1 згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 24.03.2023 р.

02.10.2023 р. державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

05.10.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою суб`єктом оціночної діяльності визначено ТОВ «Оцінка Трейд» та зобов`язано його надати письмовий звіт щодо визначення ринкової вартості 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

06.10.2023 р. ТОВ «Оцінка Трейд» надано державному виконавцю звіт про оцінку з висновком про вартість арештованого майна в сумі 1075000,00 грн., що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

26.10.2023 р. представник заявника звернулась до Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) із запитом, яким просила повідомити підстави відмови у передачі на електронні торги належного боржнику майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . До запиту було долучено довідку від 15.01.2019 р. № 9-2/144, якою підтверджується відсутність заборгованості за кредитом згідно кредитного договору від 16.05.2007 р. № 37/07-38М, та витяг з Єдиного державного реєстру про ПАТ «КБ «Хрещатик».

14.11.2023 р. начальником Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) на вказаний запит надано відповідь № 58804/27.10-23 від 13.11.2023 р., згідно якої відповідно інформаційної довідки № 354084102 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за параметрами запиту адресою місцезнаходження майна боржника: АДРЕСА_1 , встановлено наявність записів про обтяження та іпотеки, у яких стягувач за виконавчим провадженням не являється заставодержателем, або особою в інтересах якої встановлено це обтяження.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діє на час звернення заявника зі скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Гарантією прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. у справі № 904/7326/17 вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірну бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо передачі майна на електронні торги та вчинення інших процесуальних дій у виконавчому провадженні, а тому вважає, що вказаною бездіяльністю порушені його права.

Так, правовідносини сторін регулюються Законом «Про виконавче провадження» № 1404-VIII в редакції від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р. (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до пункту 20 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна.

Згідно з частинами 1, 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна.

Судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надсилання державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) сторонам виконавчого провадження відповідного повідомлення про оцінку майна після отримання ним звіту про оцінку, складеного ТОВ «Оцінка Трейд».

Також матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження складання державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) заявки на реалізацію арештованого та описаного майна після ознайомлення сторін з результатами оцінки.

Оскільки судом встановлено, що всупереч вимогам закону державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) не повідомлено сторін виконавчого провадження про результати оцінки описаного та арештованого майна, а також не підготовлено заявки на реалізацію описаного та арештованого майна, суд вважає, що за таких обставин державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) була допущена бездіяльність, яка є неправомірною та такою, що порушує права заявника.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Частиною ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що в Державному реєстрі іпотек від 08.10.2008 р. № 5016404 містяться відомості про наявність запису обтяження квартири заставою (іпотекою) в забезпечення виконання ОСОБА_3 грошових зобов`язань за кредитним договором від 16.05.2007 р. № 37/07-38М перед заставодержателем ПАТ КБ «Хрещатик».

Водночас судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором від 16.05.2007 р. № 37/07-38М в повному обсязі погашена, що підтверджується довідкою від 15.01.2019 р. № 9-2/144, яка міститься у матеріалах справи. При цьому будь-які забезпечені іпотекою вимоги заставодержателя ПАТ КБ «Хрещатик» перед боржником у виконавчому провадженні, яким є ОСОБА_2 , не встановлено.

Суд звертає увагу, що згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 та Закону України «Про виконавче провадження» наявність арештів, заборон та обтяжень, не перешкоджає проведенню торгів та не є підставою для їх зупинення.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 р. у справі № 923/971/19 вказано, що продаж майна боржника з публічних торгів у виконавчому провадженні за наявності чинного його обтяження арештом у кримінальній справі може бути підставою недійсності правочину з відчуження такого майна чи визнання незаконними дій державного виконавця у виконавчому провадженні, якщо таке обтяження має вищий пріоритет, порівняно з пріоритетом іпотеки та арешту нерухомого майна, що накладений виконавцем у межах виконавчого провадження (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 922/3537/17). У протилежному випадку судовий арешт майна може бути несправедливо використаний на шкоду іпотекодержателю та на користь іншого кредитора, чиї вимоги виникли пізніше.

Таким чином суд вважає, що з врахуванням правового змісту наявного обтяження та положень п.2 ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) були відсутні перешкоди для реалізації описаного та арештованого майна боржника, що свідчить про наявність допущеної останнім з даного приводу бездіяльності, яка є неправомірною та порушує права заявника.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), внаслідок допущення бездіяльності, яка оскаржується, порушені права заявника на своєчасне виконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича щодо повідомлення сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича повідомити сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1 про результати оцінки описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо підготовки заявки на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 підготувати заявку на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо нереалізації описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмака Олександра Олександровича вчинити у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 дії, направлені на реалізацію описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: