МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження№2/521/1496/24
13 березня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Вінжановської К.С.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
позивач : ДЕРЖАВНА ІПОТЕЧНА УСТАНОВА
відповідач : ОСОБА_1
предмет позову : стягнення коштів
ДЕРЖАВНА ІПОТЕЧНА УСТАНОВА звернулась із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 08.08.2023 року Малиновським районним судом міста Одеси по справі № 225/2440/21 ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором № 030/05-ФЛ/01 від 11.08.2005 року в розмірі 405 512,37 грн.
Посилаючись на те, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі 225/2440/21 відповідачем не виконується, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотка річних в розмірі 58 866, 02 грн. за період 23.02.2021 року по 23.02.2022 року.
Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.
Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористалась.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 08.2023 року рішенням Малиновського районного суду міста Одеси у справі № 225/2440/21 на користь Державної іпотечної установи з відповідача стягнута заборгованість за кредитним договором № 030/05-ФЛ/01 від 11.08.2005 року у розмірі 405 512,37 грн.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2023 року відповідачем не виконано.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В порядку ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

Так, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення і в випадку його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу за увесь час прострочення.

Зазначений висновок узгоджується із постановами Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

За наданим позивачем розрахунком від 18.09.2023 р. № 3009/32/28 заборгованість за порушення грошового зобов`язання становить 58 866,02 грн., з яких:

- 11 958,35 грн. - 3% відсотка річних за безпідставне користування кредитними коштами

- 46 907,67 грн. - інфляційні втрати.

Розрахунок відповідачами не спростований.

Враховуючи викладене, позов є доведеним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядкуст.141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Державної іпотечної установи () - 58 866,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Державної іпотечної установи () судовий збір - 2 684,00 грн.

Рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, в порядку та строки визначеніст.284 ЦПК України: Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Малиновського районного суду м.Одеси. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 23.03.2024 року 13.03.24