Провадження № 2/761/1566/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021р. позовну заяву передано на розгляд до Кременчуцького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2022р., справу передано на розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 червня 2022р. справу Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04 серпня 2022р. матеріали заяви передані судді Рибаку М.А.

На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-670 від 03 липня 2023р. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2023р. головуючим суддею по справі визначено суддю Волошина В.О.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме п. 5) ч. 3 цієї статті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2023р. вказану позовну залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

Копію ухвали від 07 липня 2023р. було неодноразово скеровано позивачам засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позові, проте поштові відправлення повернулись на адресу суду із неврученням, де проставлено відмітки: «за закінченням терміну зберігання».

Разом із тим, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Cтаном на 13 травня 2024р., вимоги ухвали суду від 07 липня 2023р. виконано не було. Заяв про усунення зазначених в ухвалі недоліків від позивачів на адресу суду не надходило.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, вважаю за необхідне позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії- визнати неподаним та повернути позивачам, в зв`язку з не усуненням недоліків.

Суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії- визнати неподаною і повернути позивачам.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: