Справа № 450/858/22 Провадження № 2/450/725/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову, покликаються на те, що ОСОБА_2 за час свого життя крім іншого набув право на земельну частку (пай) розміром 0,18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області. За час свого життя ОСОБА_2 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. До спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_2 належали його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом із ОСОБА_2 , який проживав за адресою Львівська область проживали та були зареєстровані його дружина та син, який проживає там і до тепер та опікується майном, що свідчить про факт вступу в управління спадковим майном та про прийняття спадщини.

17.03.2022 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 19.04.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим по місце та час судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6968 вбачається, що за життя ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , факт родинних відносин стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.04.1964 року.

Відповідно до довідки № 275 від 14.09.2021 року, яка видана Раковецьким старостинським округом Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав і був зареєстрований в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вищевказаною адресою, до дня смерті постійно проживали і були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 .

Спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, що вбачається із відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 311/01-16 від 27.07.2022 року.

Таким чином, встановлено судом, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина та син, які на момент смерті спадкодавця разом із ним проживали та були зареєстровані, вступили в управління спадковим майном, а тому прийняли спадщину після смерті останнього у рівних частках, а саме набули по 1/2 права на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області.

Відповідно до ст. 529 ЦК України у ред. 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.07.2015 року, яке видане Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

За життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт від 29.01.2007 року, посвідчений секретарем виконкому Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області Матвіїв Галиною Іванівною, відповідно до якого ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: земельну ділянку площею 1, 7460 га, яка належить їй згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 560583 за реєстровим № 01:06:458:06078 від 22.11.2006 року своїй онуці ОСОБА_4 .

Вказаний заповіт є чинним та не оскаржувався, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру )заповіти/спадкові договори) № 42393107 від 09.12.2015 року.

Вказане вбачається також із матеріалів спадкової справи № 342/2015, заведеної 09.12.2015 року після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки № 620 від 07.12.2015 року, яка видана виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала і була зареєстрована в житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею, за вищевказаною адресою, проживав та був зареєстрований син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 в частині права ОСОБА_3 на 1/2 земельної частки (паю) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області прийняв її син ОСОБА_1 , який на момент смерті спадкодавця разом із нею проживав та був зареєстрований, не подав заяву про відмову від спадщини, вступив в управління спадковим майном, а тому прийняв спадщину після смерті останньої та набув 1/2 права на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 328 ЦК країни, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1258, 1264, 1267, 1268, 1270 ЦК України, ст. 548, 548 ЦК Української РСР, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 315 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на земельну частку (пай) площею 0, 18 га без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Солонківської сільської ради (Раковецької сільської ради до реорганізації) Львівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.05.2024 року.

СуддяІ. І. Мельничук