Справа № 756/5858/24
Провадження № 2-н/756/217/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2975,52 грн та судових витрат.

Дослідивши матеріали заяви та додатків до неї, суд приходить до наступного висновку.

До вказаної заяви позивачем додано, зокрема, текст Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, заяву-приєднання до договору, довідку про стан розрахунків та інші документи.

Із вказаних матеріалів вбачається, що житлово-комунальні послуги надавались за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів (заяв) з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Оболонського району м. Києва.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Таким чином, вказана заява про видачу судового наказу Оболонському районному суду міста Києва не підсудна.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно ч. 8 ст. 165 ЦПК України суд вправі лише тоді, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Матеріали заяви не містять доказів, що ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем.

Зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю ««Житомирська обласна енергопостачальна компанія» подано заяву про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності, суддя вважає за необхідне відмовити стягувачеві у видачі судового наказу.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою, для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач