Справа № 307/256/23
Провадження № 2-зз/307/2/24
УХВАЛА

16 травня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Томишинець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 307/256/23, 2/307/38/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 181/03-2004 від 10.03.2004 року. Під час розгляду справи ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2023 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 та іншим особам (за довіреністю) вчиняти будь-які дії щодо її відчуження.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14.09.2023 року вищевказаний позов був задоволений частково, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № 181/03-2004 від 10.03.2004 та додатковій угоді по цьому договору від 11.11.2014 року у розмірі 41475,58 доларів США. Дане рішення суду набуло законної сили.

Заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2023 року так і залишились не скасовані.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Тому просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2023 року у цивільній справі №307/256/23, 2/307/38/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №181/03-2004 від 10.03.2004 року, якою було накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 та іншим особам (за довіреністю) вчиняти будь-які дії щодо її відчуження.

Суд, дослідивши подане клопотання вважає, що клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову можливо застосувати в тому разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 жовтня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову тощо.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На момент вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову розгляд справи не завершено, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.04.2024 призначено справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в суді апеляційної інстанції на 24.10.2024 о 10.30 год.

Враховуючи те, що остаточне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, судом не ухвалено, й відповідно рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, а заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, обставини, з врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову, продовжують існувати, суд вважає, що підстави для скасування заходів забезпечення позову на цій стадії відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 158, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: В.В. Чопик