С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6947/24
В справі 760/6638/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

15 травня 2024 року в місті Києві суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ІІ. Описова частина

19 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивачка зазначила, що 04 серпня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя у неї з Відповідачем не склалося через різні погляди на життя.

Позивачка та Відповідач від шлюбу мають двох дітей, малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спору щодо місця проживання яких Сторони не мають.

20 березня 2024 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

22 березня 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Матеріали справи містять відзив Відповідача в якому він зазначив, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання укладеного з Позивачкою шлюбу.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1142).

З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків та на примирення не згодні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ч. 2 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно, стягненню з Відповідача підлягають судові витрати, що становлять 605,60 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 14 березня 2024 року, укладеного з ОСОБА_1 , згідно з яким правнича допомога у спорі з ОСОБА_2 оцінена в 5 000 гривень. Крім того, Позивачем надано копію довідки № 1-2203/24 від 22.03.2024 про здійснення оплати гонорару адвоката у підтвердження фактичної оплати наданих адвокатом послуг.

Відповідачем подані заперечення з приводу розміру витрат Позивача на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи складність справи, справедливим, на думку суду, є зменшення розміру компенсації за правничу допомогу до 2000 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ч.3 ст.105, ч 1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 76-81, 141, 220, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1142), розірвати.

Позивачці ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 .

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн.

4. Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією № 369Y-KZ38-24FE від 15.03.2024, що становить 605,60 грн.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Позивачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: