Справа № 296/1548/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 120 047,58 грн, з яких інфляційні нарахування - 42 963,20 грн та , 3% річних - 8 536,73 грн.

Позов обгрунтованотим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 по справі № 296/2715/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 100 721 (сто тисяч сімсот двадцять одну) гривні.Вказане рішення набуло законної сили 12.01.2021 р.

Однак, до цього часу відповідач не виконав в повному обсязі вказане судове рішення.

На виконання вищевказаного судового рішення з відповідача примусово стягнуто органами державної виконавчої служби 9 211 грн 25 коп., отже, залишок заборгованості, за судовим рішенням, складає 91 509 грн 75 коп.

Таким чином, у зв`язку з протиправним невиконанням відповідачем рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 р. по справі № 296/2715/19 з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання з 13.01.2021 року по 21.02.2024 року в сумі 120047,58 рн:

-інфляційні нарахування у розмірі 42 963,20 грн

- 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 8 536,73грн.

07.03.2024 суддею відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розгляд справи проводити иза правилами спрощеного позовного провадження.

08.03.2024 відповідач подав заяву про заперечення проти позову де не заперечує, що дійсно з нього стягувалися кошти на користь позивача.Проте, наразі стягнення з нього припинено, оскільки воно проводилося з його пенсії. Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, припиняється звернення стягнення на заробітну плату,пенсію, стипендію чи інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни рф)Проте, наразі відрахування із пенсії Відповідача Корольовським відділом ДВС у м.Житомирі Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) по виконавчому провадженні ВП № 64242049 від 22.01.2021 року не проводяться, оскільки його єдиним доходом є пенсія, а на час дії воєнного стану заборонено звернення стягнення в тому числі і на пенсію. Крім того вказує, що відповідно п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Сторони чи їх представники до суду не з`явилися, наявні заяви про розгляд справи без їх участі.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 по справі № 296/2715/19 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 100 721 (сто тисяч сімсот двадцять одну) гривні.Вказане рішення набуло законної сили 12.01.2021 р.

На виконання рішення суду Корольовським відділом ДВС у м.Житомирі в період з 22.07.2021 по 17.05.2022 стягнуто на користь ОСОБА_1 - 9211,25 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за період з 13.01.2021 по 21.02.2024 відповідач через невиконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 по справі № 296/2715/19 має сплатити повачу згідно ст.625 ЦК України 51499,93 грн, а саме: -інфляційні втрати в сумі 42 963,20 грн. та - 3% річних в сумі 8 536,73грн.

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спрір з приводу виконання рішення суду, який регулюється нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира (справа №296/2715/19) від 09.12.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100721,00 грн

На виконання рішення суду Корольовським відділом ДВС у м.Житомирі в період з 22.07.2021 по 17.05.2022 стягнуто на користь ОСОБА_1 - 9211,25 грн.

Касаційним судом робилися висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зокрема, вказувалося, що:

-на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);

-на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Разом з цим суд зауважує, що законодавець в пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не передбачив особливостей у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язань щодо повернення боргу за майно , яке не було повернуто після спливу строку на який була видана довіреність.

Так в судовому рішенні Корольовського районного суду м.Житомира (справа №296/2715/19) від 09.12.2020 вказано, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу, як потерпілому вартість майна , яка на момент розгляду справи судом становить 100721,00 грн .

Отже, пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами, оскільки не стосується кредитування чи позики.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17).

Позивач надав розрахунок 3% річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 91509,75 грн з 13.01.2021 по 21.02.2024 року яка складає 8536,73 грн ( 91509,75 грн х 3% х 1135 : 365 )

Вказаний розрахунок 3% річних суд вважає правильним, отже приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 8536,73 грн

Щодо інфляційних нарахувань на заборгованість в сумі 91509,75 грн

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період:

IIc (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) = 1.47390159

Інфляційне збільшення: 91 510,00 x 1.47390159 - 91 510,00 = 43 366,73 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Оскільки позивач заявив про стягнення 42963,20 грн суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнути 43 366,73 грн. отже, приймає рішення про стягнення з відповідача 42963,20 грн.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", оскільки з 24.08.2023 по 01.09.2026 він має 2 групу інвалідності, що підтверджено довідкою до акту оглядк МСЕК серії 12ААГ №415274.

Отже з відповідача, на користь держави, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн .

Керуючись ст.2,4,12,13,76-80,141,264,,265268,273,351,352,354,355,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за прострочення виконання зобов`язання, щодо повернення грошових коштів в сумі 91509 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот дев`ять) гривень 75 копійок з 13.01.2021 по 21.02.2024 року в сумі 51499 (п`ятдесят одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ть ) гривень 93 копійок з яких інфляційні втрати - 42 963 (сорок дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 20 копійок, 3% річних - 8 536 (вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень) 20 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17.05.2024 року

Суддя В. М. Шкиря