Справа № 522/7664/24
Провадження № 2-з/522/168/24
У Х В А Л А

16 травня 2024 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю. про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить: накласти арешт та заборонити відчуження, заборонити проведення ремонтних робіт та реконструкції наступного нерухомого майна: горище, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 по справі №522/15260/15-ц та постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 встановлено незаконність правовстановлюючих документів на горище, скасоване свідоцтво про право власності на горище, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 , визнано недійсним договір купівлі продажу від 06.05.2015 та скасовано державну реєстрацію. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року по справі №522/25303/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання договору недійсним ухвалено рішення, яким позов залишено без задоволення та було знято арешт з нерухомого майна. Постановою Одеського апеляційного суду рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/25303/21 від 28 жовтня 2022 року скасовано у зв`язку з незалученням співвідповідача - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 має намір звернутися з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та предметом майбутнього позову є горище загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 . Відповідач отримавши новий позов буде намагатись зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення, здійснить переоформлення спірного майна, навмисно укладе договори іпотеки, або залогу, здійснить відчуження спірного майна на користь іншим особам, зробить відчуження будь яким іншим шляхом. Через зазначені обставини виникає необхідність забезпечити майбутній позов.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20.

Крім того, заявником не зазначено позовну вимогу, з якою він має намір звернутися з позовом до відповідачів, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити співмірність забезпечення позову із позовними вимогами майбутнього позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І.Ковтун