Справа № 342/129/21
Провадження № 22-ц/4808/857/24
Головуючий у 1 інстанції Мотрук Л.І.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

10 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Тлумацького районного суду від 26 квітня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 , який діє по довіреності ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У тексті апеляційної скарги вживаються зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, відображають зневажливе ставлення до судді Тлумацького районного суду Мотрук Л. І., а також надають особисту характеристику судді, оцінку її професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні скарги.

Зокрема, заявник зазначає: «на завідомо несумісну з правосуддям ухвалу…», «процесуально неадекватна Мотрук, бо очевидно отримала корупційну вигоду…», «…неадекватний корупціонер Мотрук….», «…бо цинічно як істота без честі, гідності та ділової репутації вона…», «…. суддя Мотрук Л. І. є корупціонером в загальних судах Івано-Франківської області…», «По суті корупціонер та маразматичка на посаді судді ОСОБА_3 ……, далі ця неурівноважена суддя пише…» та інше.

Такий виклад апеляційної скарги є виявом неповаги до суду, а тому апеляційний суд констатує, що подання цієї скарги є зловживанням представником заявниці його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає подану представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу в такій редакції виявом неповаги до суду, зловживанням процесуальними правами, такою, що суперечать завданню цивільного судочинства, тому така скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 356 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Л. В. Василишин

І. В. Бойчук

І. О. Максюта