Дата документу 06.05.2024 Справа № 334/5293/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/5293/21 Пр. № 22-ц/807/880/24 Головуючий у 1-й інстанції Філіпова І.М. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочетквої І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» (надалі - АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ») до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 року «ЗАПОРІЖГАЗ» звернулося до суду з вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 1-8), в якому просило стягнути з відповідача вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу в розмірі 26714, 76 грн. у період з 19.08.2019 року по 18.02.2020 року, від сплати якої відповідач на користь позивача у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

У відповідності до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України та формою Типового договору розподілу природного газу. П. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператор ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з абз. 2,3 п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу / постачання) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Об`єкт споживання відповідача забезпечений вузлом обліку Візар G4 №0063526, який належить споживачу. 19.02.2020 року працівниками «ЗАПОРІЖГАЗ» на об`єкті споживання відповідача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, пломба повірника не відповідає встановленому зразку, позаштатний режим ЗВТ. Відповідно до п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача,які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Представником оператора ГРМ складено акт про порушення № від 19.02.2020 року. 19.02.2020 року лічильник було демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. За результатами проведеної експертизи, комісією створеною у порядку глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ: при огляді пломб виявлено, що розміри, шрифти та розташування літер, цифр та елементів відбутки тавра про повірку ЗВТ на мастичній пломбі встановленій на фіксуючому гвинті відлікового механізму лічильника, не відповідають встановленому зразку. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника при фактичній витраті). Лічильник не придатний для подальшої експлуатації, підлягає заміні. З урахуванням виявленого факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № від 19.02.2020 року, протокол №706 від 05.06.2020 року. На підставі вказаного рішення відповідачу було здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з 19.08.2019 року по 18.02.2020 року з урахуванням усіх газових приладів (котел - колонка), зареєстрованих осіб ( 1 особа) та опалювальної площі 80,0 м. кв. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 26714, 76 грн. 25.06.2020 «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням було направлено акт - розрахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на його оплату.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Філіпову І.М. (т.с. 1 а.с. 47). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 50) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року (т.с. 1 а.с. 210-219) позовні вимоги АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» (6) вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 26714,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» (6) судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 1-6) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» відмовити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 14). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 березня 2024 року (т.с. 2 а.с. 19), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с. 2 а.с. 21).

Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1, 5 ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 - справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн.; 5 - справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує 250 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 671000,00 грн. Зокрема, КСУ зазначив, що установлення у процесуальному законі розміру ціни позову як критерію для віднесення справи до категорії малозначних має бути ґрунтовано на принципові домірності, що зобов?язує державу визначити в Кодексі такий розмір ціни позову, який не буде надмірним для обраної мети та не спотворить розуміння справи як малозначної для особи. Разом з тим, визначені розміри ціни позову як критерії віднесення справи до категорії малозначних у сумах 268400,00 грн. та 671000,00 грн. є не лише значними, а й перевищують установлені в законі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати. Зокрема, визначений у пункті 1 ч. 6 статті 19 ЦПК розмір ціни позову перевищує 40 мінімальних заробітних плат та дорівнює 8 рокам одержання особою виплат у разі, якщо ці виплати дорівнюватимуть розміру прожиткового мінімуму. За пунктом 5 ціна позову перевищує 100 мінімальних заробітних плат та дорівнює 20 рокам одержання особою виплат у розмірі прожиткового мінімуму. Ці пункти утрачають чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення, тобто, у травні 2024 року. До того часу Верховній Раді треба привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

Позивач подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с. 26-33).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У період з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року включно суддя-доповідач перебувала на курсах підвищення кваліфікації (довідка т.с. 2 а.с.25).

В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_3 у зв`язку із звільненням останньої у відпустку (т.с. 2 а.с. 38-39).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 12 - 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі, наявності підстав для задоволення останнього.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 19.02.2020 року працівниками «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт порушення № за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 22-23). Встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а також пломба повірника не відповідає встановленому зразку; позаштатний режим роботи ЗВТ. Порушення усунено шляхом демонтажу ЗВТ Візар №0063526 на експертизу. Вказаний акт складений за участю представників оператора ГРМ, представника споживача ОСОБА_4 , заступника голови райадміністрації ЗМР по Дніпровському району Колодій О. В.

Згідно із протоколом №000477 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу представник споживача ОСОБА_4 та представник «ЗАПОРІЖГАЗ» склали акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки Візар G4 №0063526, споживача запрошено на 02.03.2020 року для проведення експертизи (т.с. 1 а.с. 24).

25.02.2020 року ОСОБА_1 було направлено лист з пропозицією прибути на засідання комісії 11.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 та надіслано акт про порушення від 19.02.2020 року, акт про демонтаж від 19.02.2020 року, протокол направлення ЗВТ на експертизу від 19.02.2020 року, що підтверджується листом та квитанцією АТ «Укрпошта» (копії т.с. 1 а.с. 25-26).

19.03.2020 року ОСОБА_1 було направлено лист з пропозицією прибути на засідання комісії 05.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом та квитанцією АТ «Укрпошта» (копії т.с. 1 а.с. 27-28).

Згідно з актом №0209 експертизи лічильника газу від 02.03.2020 року (т.с. 1 а.с. 29-30) було проведено експертизу засобу вимірювальної техніки Візар G4 №0063526, 1999 року випуску, за результатами огляду встановлено, що порушено цілісність заводського та повірочного тавра ЗВТ. По результатам позачергової повірки похибка лічильника за об`ємної витрати становить Qmin -100 %, 0,2 Q max - 90, 11 %, Qmax - 24,87 %. Згідно висновку комісії (т.с. 1 а.с. 30) при огляді пломб виявлено, що розміри, шрифти та розташування літер, цифр та елементів відбутки тавра про повірку ЗВТ на мастичній пломбі встановленій на фіксуючому гвинті відлікового механізму лічильника, не відповідають встановленому зразку. Наявний доступ в роботу відлікового механізму. Позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань лічильника при фактичній витраті). Лічильник не придатний для подальшої експлуатації, підлягає заміні.

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3-0159-20 від 02.03.2020 року (копія т.с. 1 а.с. 31) лічильник газу Візар G4 №0063526 не відповідає вимогам п. 6.9.1. Р 50-071-98 Метрологія. лічильники газу побутові. Методи на засоби повірки. Підстави для визнання ЗВТ не придатним: відносні похибки лічильника газу за об`ємними витратами перевищують границі допустимих значень.

Відповідно до протоколу повірки ДП Запоріжстандартметрологія від 02.03.2020 року лічильника газу Візар G4 №0063526 (копія т.с. 1 а.с. 32), встановлена похибка лічильника за об`ємної витрати становить Qmin -100 %, 0,2 Q max - 90, 11 %, Qmax - 24,87 %.

Відповідно до протоколу №706 засідання комісії з розгляду актів про порушення «ЗАПОРІЖГАЗ», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 05.06.2020 року (копія т.с. 1 а.с. 33-34), комісією було розглянуто акт про порушення № від 19.02.2020 року без участі споживача ОСОБА_1 та прийнято рішення про задоволення акту про порушення № від 19.02.2020 року повністю.

Згідно із розрахуном необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості (т.с. 1 а.с. 35-38) ОСОБА_1 було проведено розрахунок необлікованого об`єму природного газу, завданого порушенням, у розмірі 26714,76 грн.

25.06.2020 року ОСОБА_1 було направлено лист (т.с. 1 а.с. 39) з пропозицією вжити заходів щодо погашення вартості необлікованого об`єму природного газу в сумі 26714,76 грн. протягом 10 днів з дати отримання вказаного повідомлення, направлено копію акту - розрахунку, рахунок на сплату, який було отримано ОСОБА_1 особисто 08.07.2020 року (т.с. 1 а.с. 41-43), що підтверджується поштовим повідомленням (копія т.с. 1 а.с. 40).

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських організацій (т.с. 1 а.с. 58), єдиним засновником ТОВ «Нерухомість.ЗП» є ОСОБА_1 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав (т.с. 1 а.с. 57) квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ТОВ «Нерухомість.ЗП», підстава для державної реєстрації 26.01.2021 року: акт приймання - передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Нерухомість.ЗП».

У своїх поясненнях відповідач вказує, що акт порушення від 19.02.2020 року складений у присутності представника споживача ОСОБА_4 , проте відповідачу така особа не відома, відповідач не уповноважував вказану особу на вчинення дій від його імені. Також вказує, що представник органу місцевого самоврядування ознайомлений з актом 27.03.2017 року, у той час як акт складений 19.02.2020 року.

Відповідно до п. 1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з актом про порушення № від 19.02.2020 року (т.с. 1 а.с. 22-23) він складений у присутності представника споживача ОСОБА_4 та заступника голови райадмністрації ЗМР по Дніпровському району Колодій О. В.(п. 157 від 27.03.2017 року). Відповідно до вказаного акту не вбачається обставин, за яких представники Оператора ГРМ вважали ОСОБА_4 представником споживача. Проте вказаний акт складений у присутності незаінтересованої особи - представника органу місцевого самоврядування. Твердження відповідача, що ОСОБА_5 ознайомилася з вказаним актом 27.03.2017 року не відповідає дійсності, оскільки з акту вбачається, що в акті вказані реквізити документу, що підтверджує повноваження представника органу місцевого самоврядування - п. 157 від 27.03.2017 року.

Також, представником відповідача було заявлене клопотання про призначення судової експертизи (т.с. 1 а.с. 83-85), яке було задоволено ухвалою суду від 13.09.2023 року (т.с. 1 а.с. 186-187).

24.10.2023 року до суду надійшло клопотання судового експерта про надання зразку відбитку повірочного тавра (2010 року повірки) або уточнення другого питання (т.с. 1 а.с. 189-190).

06.12.2023 року надійшло повідомлення від Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи (т.с. 1 а.с. 197-198).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 04.12.2023 року ДП «Запорізький науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» повідомляє, що повірниками ДП «Запоріжстандартметрологія» застосовувалися наступні повірочні тавра: каучукове квартальне (індивідуальне) 18мм (шифр тавра №4), сталева річна плашка (індивідуальна) 8 мм (шифр тавра №9). Надати зразки відбитків тавр немає можливості, тому що відповідно до ДСТУ 3968-200 відбитки зберігалися протягом терміну дії тавр, а саме до кінця 2010 року.

Ч. 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. У частині першій ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно з ч. 1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є несанкціонований відбір природного газу. Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи(крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу.

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

У п. 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Абз. 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс ГРС встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно із п. 4 главим1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, відповідачем не надано доказів, які б спростували вказані обставини, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позов позивача підлягає задоволенню у цій справі у повному обсязі.

Доводи апеляційних скарг відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи заперечень сторони відповідача проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Саме ОСОБА_1 є належним відповідачем у цій справі, якій був власником вищезазначеної квартири АДРЕСА_3 на час складання вищезазначеного акту про порушення від 19.02.2020 року (копія акту т.с. 1 а.с. 22, ст. 82 ч. 1 ЦПК України, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), оскільки ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ.ЗП» власником вказаної квартири стало лише 26.01.2021 року (т.с. 1 а.с. 57-58) на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ.ЗП», серія та номер : 86,88, виданого 26.01.2021, видавник Федосенко К.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу (т.с. 1 а.с. 57), єдиним засновником (учасником якого є ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 58).

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що на момент виявлення порушення, об`єкт споживання відповідача забезпечений вузлом обліку Візар зав. №0063526, який належить споживачу. Зазначений лічильник встановлено та прийнято до експлуатації в 2010 році, зазначений факт не заперечувався стороною відповідача у суді першої інстанції (ст. 82 ч. 1 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками, не підлягають доказуванню …). У відповідності до пункту 23 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, які діяли на момент введення лічильника до експлуатації, відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що вищевказаний акт про порушення був складений працівниками позивача саме за участю представника споживача - ОСОБА_4 , яка надала доступ представникам позивача до лічильника у квартирі споживача ОСОБА_1 , особисто підписала акти від імені споживача без зауважень тощо, тобто остання визнавала себе представником споживача на той час (ст. 82 ч. 1 ЦПК України, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною відповідача суду у цій справі не надані).

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи: заслуховував пояснення представників сторін у цій справі, досліджував докази сторін у судових засіданнях, яких було 12 (протоколи судових засідань суду першої інстанції від 27.10.2021 року (т.с. 1 а.с. 65) та від 06.12.2021 року (т.с. 1 а.с. 77), від 26.05.2022 року (т.с. 1 а.с. 101), від 22.08.2022 року (т.с. 1 а.с. 108), від 21.09.2022 року (т.с. 1 а.с. 118), від 15.11.2022 року (т.с. 1 а.с. 123), від 13.12.2023 року (т.с. 1 а.с. 131), від 23.02.2023 року (т.с. 1 а.с. 145), від 31.05.2023 року (т.с. 1 а.с. 170), від 24.04.2023 року (т.с. 1 а.с. 162), від 02.08.2023 року (т.с. 1 а.с. 177), від 13.09.2023 року (т.с. 1 а.с. 184), від 30.11.2023 року (т.с. 1 а.с. 196), від 22.01.2024 року (т.с. 1 а.с. 215), визнавав явку відповідача ОСОБА_1 обов`язковою у судове засідання на 22.03.2023 року (ухвала від 23.02.2023 року т.с. 1 а.с. 145), проте, відповідач жодного разу у судові засідання у цій справі не з`явився, а представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подавав суду першої інстанції клопотання (заяву) просив розглядати дану справу за відсутності представника відповідача (т.с. 1 а.с. 155-157), призначав у цій справі судову трасологічну експертизу в порядку задоволення клопотання представника відповідача (ухвала від 186-187), зупиняв провадження у справі на час проведення експертизи, поновляв провадження у справі (т.с. 1 а.с. 192) для розгляду клопотання експерта (т.с. 1 а.с. 190-191), повідомлення від 04.12.2023 року про неможливість проведення судової експертизи проведення експертизи (т.с. 1 а.с. 198-199), проведення експертизи виявилось неможливим з об`єктивних причин (неможливість надання судом першої інстанції експерту на його клопотання (т.с. 1 а.с. 190) зразку відбитку повірочного тавра (2010 року), оскільки зразки відбитків тавр ДП «ЗАПОРІЖСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» відповідно до ДСТУ 3968-20000 зберігаються протягом терміну дії тавр, тобто до кінця 2010 року (т.с. 1 а.с. 206), а уточнювати питання судом першої інстанції в іншій спосіб при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах було неможливим, та, відповідно, недоцільним у цій справі.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування у цій справі відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, відсутні.

Відповідач та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги скарг сторони відповідача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року у цій справі залишати без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.05.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочетокова І.В.Подліянова Г.С.