ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2891/24 Справа № 177/900/23 Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 177/900/23

провадження № 22-ц/803/2891/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Тимченко О.О.,

Суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

за участю секретаря судового засідання Бортник В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 177/900/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року (суддя Онопченко Ю.В.), ухвалене в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 09 листопада 2021 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1054. Спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинено протягом останнього року, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, подружні стосунки не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя.

Просив суд шлюб укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1054,розірвати. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені: шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 19 листопада 2021 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1054, розірвано Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що шлюбні відносини між сторонами припинено протягом останнього року, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, подружні стосунки не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд першої інстанції вважав вимоги позивача доведеними, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних позивача відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка та її представник належним чином не були сповіщені судом першої інстанції про розгляд справи 14 грудня 2024 року, були позбавлені права на подання відзиву на позовну заяву, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду. Крім того, ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідачки, вказує, що ті обставин, які в рішенні суду було визнано встановленими є недоведеними, а саме: не відповідає дійсності те, що подружжя протягом року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, подружжя не бажало зберегти родинні стосунки. Оскільки, відповідачка бажає зберегти сім`ю та хоче примиритися, суд передчасно задовольнив позов.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивач ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперчував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19 листопада 2021 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) між ОСОБА_9 до ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, актовий запис № 1054, що підтверджено свідоцтвом про шлюб.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов ОСОБА_10 , суд першої інстанції виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинено протягом останнього року, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, подружні стосунки не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, яка не була повідомлена належним чином про розгляд справи, тому відповідач фактично була позбавлена можливості надати до суду відзив на позовну заяву.

Згідно з частинами 2,4,5,6 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Виклики до суду за допомогою sms-повідомлення здійснюються у відповідності з наказом Державної судової адміністрації від 01 червня 2013 року № 73, яким затверджено Порядок надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді sms-повідомлень.

Відповідно до пункту .2 вказаного Порядку № 73 текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику sms-повідомленням лише після подання ним до суду заяви про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою sms-повідомлення. Так заява оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) зазначено, що « обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року в справі № 201/6092/17 (провадження № 61-48215св18) вказано, що «у матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS (а. с. 114), згідно якої ОСОБА_5 було доставлено SMS-повідомлення про судове засідання, призначене на 25 липня 2018 року на 12 год 25 хв. Проте ця довідка не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_5 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. За таких обставин не можна вважати, що апеляційний суд належним чином повідомив ОСОБА_5 про дату, час і місце судового засідання».

Так, в матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення» на 14.12.2023 9:45:00 (а.с.70), яка не є доказом належного повідомлення представника відповідача ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи, оскільки із заявою про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення ОСОБА_3 , не звертався.

Доказів про належне повідомлення відповідачки ОСОБА_2 на судове засідання, яке призначено на 14 грудня 2023 року, в матеріалах справи також немає.

За таких обставин, відповідачку та її представника не було належним чином повідомлено про розгляд справи, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для винесення рішення по справі.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для винесення рішення по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи без належного повідомлення відповідачів про хід розгляду справи, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції на підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі по суті позовних вимог.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 56 СК України передбачає право дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Зокрема, за частинами 3, 4 цієї статті, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач посилався на те, що шлюбні відносини між сторонами припинено протягом останнього року, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, подружні стосунки не підтримують. Причиною припинення шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя.

Тобто позивач висловив своє бажання та не бажає збереження шлюбу.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову про розірвання шлюбу, в апеляційній скарзі посилається на те, що твердження позивача що їх подружні стосунки припинені більше року тому, про те, що сторони не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, не відповідають дійсності, оскільки відповідача бажає зберегти подружжя та родинні стосунки, однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем вживаються будь-які заходи для примирення з позивачем.

При цьому в апеляційній скарзі відповідач просить надати сторонам строк для примирення, однак колегія суддів вважає недоцільним в даному випадку надавати строк для примирення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Диспозитивність норми підкреслюється у постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якій зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком.

Суд, при застосуванні заходу для примирення подружжя повинен оцінювати співмірність та дієвість даного заходу, з урахуванням обставин справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача і позивача було достатньо часу для примирення (подання позову до суду в травні 2023 року).

Виходячи з фактів, які свідчать про неможливість збереження сімейних стосунків між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, строку з якого сторони не підтримують подружніх стосунків, судова колегія дійшла висновку про відхилення заявленого клопотання.

Отже надання подружжю строку на примирення, у даному випадку, з урахуванням тривалості перебування справи в провадженні як суду першої, так і суду апеляційної інстанції, відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що відповідачем вживаються будь-які заходи для примирення з позивачем, є недоцільним та суперечитиме моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача зберегти шлюбні відносини, відсутність доказів вживання відповідачем будь-яких заходів для примирення з позивачем, колегія суддів приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, а тому позов підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до вимог статі 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073, 60 грн.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що колегією суддів апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задоволена частково і рішення суду першої інстанції скасовано з процесуальних підстав, та як наслідок позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат за подання апеляційної скарги, оскільки по суті заявлених позовних вимог суд дійшов висновку про їх задоволення.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 19 листопада 2021 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1054, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова

Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року

Головуючий О.О.Тимченко