Справа № 727/1833/24
Провадження № 4-с/727/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Костенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до заінтересованих осіб відносно яких подано скаргу Першого відділу ДВС м. Чернівці Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) () юридична адреса: вул. Дергача, 25,27 м. Чернівці; Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (, юридична адреса м. Київ вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50) на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги.

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці зі скаргою до заінтересованих осіб відносно яких подано скаргу Першого відділу ДВС м. Чернівці Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій просить, визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №68771062 від 03.06.2022 року відносно боржника ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) () ОСОБА_2 ; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) () ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання виконавчого листа N?727/8276/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 20.01.2016 року та відкриття виконавчого провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в порушення вимог ст. 4 та 12 3У «Про виконавче провадження». Аргументує заявлені позовні вимоги тим, що в провадженні ПВДВС у м. Чернівці ЗМУМЮ перебували на виконанні виконавчі листи №727/8276/15-ц, видані Шевченківським районним судом м. Чернівці 20.01.2016 року щодо стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 953 570,00 грн. та судових витрат у розмірі 14 303,56 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 25.12.2016 року. Скаржник стверджує, що існування оскаржуваних постанов він дізнався лише 26.01.2024 року через отриману його адвокатом відповідь з ВДВС на адвокатський запит. Зазначає, що раніше оскаржувані постанови ним не отримувалися. Мотивуючи заявлені вимоги посилається на те, що приймаючи виконавчий документ до виконання, виконавець не перевірив, чи не було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання в порушення вимог ст. 4 та 12 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що отримавши виконавчий лист, виконавець мав би повернути його без виконання стягувачу, оскільки з постанови про відкриття виконавчого провадження №68771062 від 03.06.2022 року вбачається, що повторно виконавчий лист був пред?явлений до виконання більше, ніж через 4 роки, тобто, з порушенням строків, передбачених ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції на час винесення зазначеної постанови. Крім того, зазначає, що ВДВС не надано доказів того, що виконавчий лист вперше був прийнятий до виконання в межах строків, зазначених у виконавчому листі, а саме, до 25.12.2016 року, що на думку скаржника, дає підстави стверджувати, що строк пред?явлення виконавчого листа до виконання був пропущений двічі. Враховуючи вищевикладене, просить поновити йому строк звернення зі скаргою до суду та задовольнити скаргу в повному обсязі.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.02.2024 року скаргу прийнято до розгляду.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 , та в його інтересах представник ОСОБА_4 , не з`явилися, однак скерували до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, підтримали викладені у скарзі доводи в повному обсязі.

Заінтересовані особи: представник органу виконавчої служби Савка М.С., представник стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бацей Т.М. у судове засідання не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами для вирішення спору по суті, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договоромп.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною третьоюстатті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 11,13 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлені судом обставини та досліджені докази.

На підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/8276/15-ц від 20.01.2016 року, 28.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №50638895 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 967 874,49 грн. (а.с.84-110).

Виконавче провадження №50638895, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/8276/15-ц від 20.01.2016 року (боржник ОСОБА_3 ) було закінчено 27.12.2023 року (а.с.86-87).

На підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/8276/15-ц від 20.01.2016 року, 03.06.2022 року було відкрито виконавче провадження №68771062 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 967 874,49 грн. (а.с.111-132).

Виконавче провадження №68771062, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/8276/15-ц від 20.01.2016 року (боржник ОСОБА_1 ) було закінчено 25.12.2023 року (а.с.118-119).

08.01.2024 року заступником начальника відділу Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Олексюком О.І. відкрито виконавче провадження №73685283 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 96 784,45 грн. (а.с.133-145).

26.12.2023 року заступником начальника відділу Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Олексюком О.І. відкрито виконавче провадження №73671227 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 96 787,44 грн. (а.с.146-159).

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Реальне виконання судових рішень є одним з основоположних прав особи на судовий захист, гарантованих як на рівні національного законодавства України, так і нормами міжнародного права. Упродовж тривалого часу держава не забезпечувала виконання судових рішень через надмірне навантаження на органи державної виконавчої служби, що, зокрема, призводило до великої кількості заяв до Європейського суду з прав людини. ЄСПЛ у рішеннях неодноразово вказував на наявність факту порушенньстатті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які проявлялися в надмірному строку виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

Судом встановлено, що до листа ВДВС від 09.01.2024 року було долучено копію виконавчого листа №727/8276/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 20.01.2016 року. З відмітки наявної на виконавчому листі вбачається, що він був повернутий стягувачу 15.01.2018 року на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Проте, з постанови про відкриття виконавчого провадження №68771062 від 03.06.2022 року вбачається, що повторно виконавчий лист був пред?явлений до виконання більше, ніж через 4 роки, тобто, з порушенням строків, передбачених ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції на час винесення зазначеної постанови.

Крім того, ВДВС не надано доказів того, що виконавчий лист вперше був прийнятий до виконання в межах строків, зазначених у виконавчому листі, а саме до 25.12.2016 року, з чого випливає, що строк пред?явлення виконавчого листа до виконання був пропущений двічі.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред?явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання

Тобто, з вищевикладеного слідує, що виконавець приймаючи виконавчий документ до виконання, не перевірив, чи не було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання в порушення вимог ст..4 та 12 ЗУ «Про виконавче провадження», а отримавши виконавчий лист, виконавець мав би повернути його без виконання стягувачу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на суд, проте це право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Крім того, наявність норм Конституції України, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов?язковість виконання судового рішення та рішень Європейського суду з прав людини з цього приводу не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного строку для пред явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державний виконавець мав право діяти виключно у спосіб встановлений нормативно правовими актами та не перевищуючи наданих законом повноважень і не порушуючи законних прав сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII, у разі пропуску строку пред?явлення виконавчого документа до виконання, виконавець мав повернути виконавчий лист та не мав права приймати його до виконання.

Відповідно до частини шостою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ). Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII (mutatis mutandisпункти 77, 79 постанови від 03.11.2020 у справі № 916/617/17), постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановивши неправомірність дій державного виконавця та прийнятих ним рішень, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог за скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із зазначеною скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кубрак О.О. на дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №68771062 від 03.06.2022 року відносно боржника

ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) () ОСОБА_2 .

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) () ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання виконавчого листа N?727/8276/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 20.01.2016 року та відкриття виконавчого провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в порушення вимог ст. 4 та 12 3У «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.