Номер провадження: 22-ц/813/3674/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/12924/23

Провадження номер: 22-ц/813/3674/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , та за апеляційною скаргою адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення від 21 листопада 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі - 20 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення позивачки до суду і до досягнення сином повноліття

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що вони з відповідачем мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка та Відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували, спільний побут не ведуть та не проживають однією сім`єю.

ОСОБА_1 самостійно виховує сина із самого його народження, жодної допомоги від відповідача не отримувала. Сторони не спілкуються між собою та будь-яких кроків щодо спілкування та допомоги сину відповідачем не вчинялись та не вчиняються (Т. 1, а. с. 1 - 3).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 частково визнає позовні вимоги. Посилається на те, що він постійно допомагає синові матеріально, купляє подарунки, спілкується по телефону. Останні покупки - диван, який вибрала позивачка, за - 15 000 грн., карбюратор та резину (орієнтовна вартість - 40 000,00 грн.) на маленький трековий мотоцикл, гітару та багато ін.. Крім того, відповідач періодично пересилає кошти у різному розмірі для дитини. Відповідач перебуває у шлюбі з 11 листопада 2022 року із ОСОБА_4 , та виховує малолітню - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Мешкає відповідач із дружиною та її батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який є інвалідом 2-ї групи (інвалідність внаслідок війни).

Окрім того, відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини від першого шлюбу. На підставі викладеного, відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі - 2 000 грн. щомісячно. (Т. 1, а. с. 79 - 80).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_9 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 6 000 грн. щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2023 р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (Т. 1, а. с. 254 - 255).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно інформації про рух коштів на рахунках відповідача у АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідач постійно отримує значні кошти від різних фізичних осіб. Так, наприклад :

- 01.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 22 400 грн., відправник - ОСОБА_10 ;

- 09.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 21 000 грн., відправник - ОСОБА_11 ;

- 19.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 20 200 грн., відправник - ОСОБА_12 ;

- 21.06.2023 - поповнення банківської картки на суму - 10 900 грн.;

- 27.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 14 040 грн., відправник - ОСОБА_13 ;

- 10.07.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 40 000 грн., відправник - ОСОБА_14 ;

- 25.07.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 11 500 грн., відправник - ОСОБА_12 ;

- 31.07.2023 - поповнення банківської картки на суму 11 000 грн.;

- 15.08.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 29 900 грн., відправник - ОСОБА_15 (Т. 1 а. с. 196 - 230).

На підставі вказаного суду вважав, що відповідач має достатній постійний дохід. При ухваленні рішення суд врахував стан здоров`я матеріальне становища платника аліментів

Щодо додаткових витрат на навчання у Приватній організації «Одеській ліцей Мрія», відповідно до договору, який був укладений з позивачкою 29.05.2023 р. (Т. 1, а. с. 24-26)суду не надано доказів, що навчання сина у приватному закладі було погоджено із відповідачем, а отже в даному випадку неможливо приймати обов`язок батька сплачували за навчання сина у рівних частках з матір`ю дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити. Стягнути аліменти на утримання сина у розмірі - 20 000,00 грн..

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції було зроблено необґрунтований висновок щодо розміру аліментів на дитину; 2) судом першої інстанції безпідставно не враховано навчання сина - ОСОБА_3 у приватній організації «Одеський ліцей Мрія» (Т. 2, а. с. 2 - 5).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 ,

Адвокат Грицюк О.О., діючий від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду інстанції в частині визначення розміру аліментів. Просить рішення в оскарженій частині скасувати, ухвалити нове судове рішення про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі - 2 800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2023р. до досягнення дитиною повноліття.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга адвоката Грицюка О.О., діючого від імені ОСОБА_2 , обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції було зроблено хибний висновок стосовно того, що нібито відповідач постійно отримує від третіх осіб значні кошти, вказані кошти є доходом; 2) рішення було прийняте з неправильним застосуванням термінів «заробітку» та «доходу».

Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подачу відзиву. Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надійшов.

ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подачу відзиву. Відзив на апеляційну скаргу адвоката Грицюка О.О., діючого від імені ОСОБА_2 , не надійшов.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року (Т. 2, а. с. 73 - 73 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Згідно рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 вказана кореспонденція суду повернулася з приміткою пошти - «Адресат відсутній» (Т. 2, а. с. 88 - 89 зворотна сторона)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 січня 2024 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Грицюк Олександра Олексійовича, діючий від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року (т. 2 а. с. 76 зворотна сторона).

22.01.2024 р. надійшла заява адвоката Грицюка О.О., діючого від імені ОСОБА_2 , якою було усунуто недоліки, а саме - сплачено судовий збір, який зараховано до фонду державного бюджету України (Т. 2, а. с. 80 - 82).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Грицюка Олександра Олексійовича , діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2023 року (Т. 2, а. с. 83 - 84).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

З довідок про доставку електронного листа від 26.01.2024 року вбачається, що документ в електронному вигляді «Ухвала (пуста)» від 26.01.2024 року доставлено до електронних скриньок представників сторін (а. с. 86 зворотна сторона, 87).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є освідомленими про надходження апеляційної скарги розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року було відмолено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за участі сторони.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.05.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Дана справа за предметом позову (стягнення аліментів на утримання дитини) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та апеляційної скарги адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що вищевказані апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 1, а. с. 13)

Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, спільно не проживають.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із матір`ю - ОСОБА_1 та навчається у Приватній організації «Одеській ліцей Мрія», відповідно до договору, який був укладений з позивачкою - 29.05.2023 р. (Т. 1, а. с. 24 - 26).

Відповідно до довідки, виданої фізичною особою підприємцем - ОСОБА_2 , останній отримує дохід у період - січень 2023 р. - липень 2023 р. в розмірі - 6 700 грн. щомісячно. (Т. 1 а. с. 83). Окрім того, він мав дохід у розмірі - 4 830 грн. щомісячно від роботи у спілці рибалок-любителів «Сичавка» (Т. 1, а. с. 84).

Відповідач перебуває у шлюбі з 11 листопада 2022 року із ОСОБА_4 . (Т. 1, а. с. 85).

ОСОБА_4 має дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1, а. с. 86). Доказів того, що ОСОБА_2 є батьком вказаної дитини, усиновив її у справі не має.

По справі виникли правовідносини щодо обов`язку батьків з утримання дитини.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційних скаргах

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей визначається Сімейним кодексом України, що передбачено ч. 1 ст. 1 СК України.

Правила, за якими визначається походження дитини, встановлені у главі 12 Розділу ІІІ СК України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно до ст. 150, ст. 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до її повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 3 ст. 183 СК України).

Перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, встановлений ст. 182 СК України. Зокрема, суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що відповідач є фізичною особою підприємцем, займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів, має постійний дохід.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_2 , останній отримає дохід у розмірі - 6 700 грн. щомісячно (Т. 1, а. с. 83). Окрім того, мав дохід у розмірі - 4 830 грн. щомісячно від роботи у спілці рибалок-любителів «Сичавка» (Т. 1, а. с. 84).

Відповідно до руху коштів у АТ КБ «Приватбанк» убачається, що відповідач постійно отримує значні кошти від різних фізичних осіб. Так, наприклад :

- 01.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 22 400 грн., відправник - ОСОБА_10 ;

- 09.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 21 000 грн., відправник - ОСОБА_11 ;

- 19.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 20 200 грн., відправник - ОСОБА_12 ;

- 21.06.2023 - поповнення банківської картки на суму - 10 900 грн.;

- 27.06.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 14 040 грн., відправник - ОСОБА_13 ;

- 10.07.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 40 000 грн., відправник - ОСОБА_14 ;

- 25.07.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 11 500 грн., відправник - ОСОБА_12 ;

- 31.07.2023 - поповнення банківської картки на суму 11 000 грн.;

- 15.08.2023 - отримано грошовий переказ у сумі - 29 900 грн., відправник - ОСОБА_15 (Т. 1 а. с. 196 - 230).

Вищевказані докази свідчать, що у відповідача наявне матеріальне становище для належного забезпечення спільної дитини сторін.

Щодо доводів апеляційної скарги позивачки про витрати на навчання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд першої вірно зазначив, що Приватна організація «Одеській ліцей Мрія», як заклад для навчання сина, був вибраний особисто позивачкою. Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності навчання саме у вказаному навчальному закладі.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, не довела необхідність визначення їх розміру в сумі - 20 000 грн.. Відповідач, заперечуючи проти стягнення аліментів, не довів його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі - 6 000,00 грн..

Таким чином, доводи апеляційних скарг зводяться до власного тлумачення правовідносин, які виникли між сторонами, та переоцінки доказів, що не може слугувати підставою для їх задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та апеляційної скарги адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , є недоведеними, а тому вони підлягають залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та апеляційної скарги адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , відсутні.

Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Грицюка Олександра Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе