У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 Справа №607/20841/20 Провадження №6/607/71/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника заявника (боржника),

адвоката Дрозди В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дрозда Віктор Петрович, про визнання судового наказу у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року частково таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду подано заяву адвоката Дрозди Віктора Петровича, який діє від імені та в інтересах боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що 15 грудня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї 1/3 (однієї третини) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття та судового збору у розмірі 210 (двісті десять) грн. 20 коп.

Стягувачка у заяві про видачу судового наказу вказала, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився другий син ОСОБА_4 , про що свідчить Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 13 червня 2016 року. До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_2 долучила копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому батьком дитини вказано ОСОБА_1 . Проте ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відомості про батька дитини били записані зі слів матері. Листом Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20 грудня 2023 року № 731/35.10.1-07.6 повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати йому свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до чинного законодавства він не є батьком цієї дитини.

Ці обставини не були відомі суду під час вирішення справи, що вплинуло на правильність ухваленого судового рішення.

Враховуючи викладене, заявник просить суд судовий наказ від 15 грудня 2020 року у справі № 607/20841/20 визнати таким, що не підлягає виконанню частково, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 02 грудня 2020 року, оскільки ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Залишити цей судовий наказ таким, що підлягає виконанню частково, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менеше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. А також, зупинити виконання за судовим наказом від 15 грудня 2020 року у справі № 607/20841/20. Одночасно з вирішенням вказаних питань, стягнути на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані стягувачем кошти за виконавчим документом, а саме 1/12 усіх видів його заробітку (доходу) або 1/4 від суми стягнутих коштів.

Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 29 лютого 2024 року, витребувано у Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (Витяг з Реєстру про державну реєстрацію народження дитини), стосовно відомостей про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 березня 2024 року судом зареєстровано лист від Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районні Тернопільської області Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції із запитуваною інформацією.

Представник заявника (боржника), адвокат Дрозда В. П. у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на момент народження дитини Давида, у шлюбі не перебували, про наявність судового наказу його довіритель дізнався після рішення суду, яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 визнав своїм сином. Хто є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявнику не відомо. Заявник сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 і вважає, що сплатив суму коштів, яка відповідає від його доходу та є достатньою для утримання сина ОСОБА_5 .

У судовому засіданні, яке відбувалося 29 лютого 2024 року стягувачка ОСОБА_2 суду пояснила, що саме боржник ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вона мала намір подати позов про встановлення батьківства заявника. На момент ОСОБА_6 вона не перебувала у шлюбі з батьком дитини, а відтак запис про батьківство було зроблено з її слів.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши заяву, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 20202 року у справі № 607/20841/20 стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 (однієї третини) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття та судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Листом Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20 грудня 2023 року № 731/35.10.1-07.6, на заяву ОСОБА_1 щодо видачі повторного свідоцтва про народження, останнього повідомлено про неможливість видати йому свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до чинного законодавства він не є батьком цієї дитини.

Зі змісту Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 4 від 14 березня 2024 року, щодо актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що відомості про батька дитини ОСОБА_1 записані на підставі заяви матері ОСОБА_2 , відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відтак, вирішуючи заяву по суті, суд вважає, що до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).

Водночас, право на стягнення аліментів з біологічного батька дитини виникає лише в тому випадку, якщо він записаний ним у свідоцтві про народження дитини. Якщо запис про батька було проведено зі слів матері, на підставі ст. 135 СК України, то для стягнення аліментів необхідно внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та отримати нове Свідоцтво про народження дитини. Такі зміни можуть бути внесені за згодою біологічного батька через органи РАЦСу чи в судовому порядку.

У судовому засіданні було встановлено, що у зареєстрованому шлюбі, на час народження дитини Давида, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували, а відтак визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, відбувається на підставі вимог ст. 125 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Заявник ОСОБА_1 не визнає своє батьківство стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому визначення походження цієї дитини від батька можливе тільки за рішенням суду.

Отож, у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 125 СК України, не було встановлено прав та обов`язків ОСОБА_1 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже у заявника не виникло обов`язку, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом сплати аліментів.

За змістом ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 431 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Оскільки, у суду під час винесення судового наказу від 15 грудня 2020 року у справі № 607/20841/20, були відсутні відомості про те, що запис про батька дитини вносився на підставі заяви матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, судовий наказ у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року, в частині стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підлягає виконанню.

Щодо вимог представника заявника (боржника), адвоката Дрозди В. П. про зупинення виконання за виконавчим документом - судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2020 року у справі № 607/20841/20, то суд звертає увагу на те, що такі дії можуть вчинятися судом до розгляду заяви, а не при прийнятті рішення по суті.

Оскільки зупинення виконання за виконавчим документом є правом, а не обов`язком суду і суд, з часу надходження заяви і до її вирішення по суті, не приймав рішення про зупинення виконання, то при вирішенні заяви по суті питання зупинення виконання не вирішується, оскільки це суперечитиме змісту процесуального закону.

Також заявником поставлено вимогу про стягнення на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних стягувачем коштів за виконавчим документом, а саме 1/12 усіх видів його заробітку (доходу) або 1/4 від суми стягнутих коштів.

За змістом ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Водночас, суд не встановив, що за судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 грудня 2020 року у справі № 607/20841/20 мало місце стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 , будь-яких доказів на обґрунтування цих обставин стороною заявника надано не було. Відтак, така вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення.

За таких обставин, суд доходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дрозда Віктор Петрович, про визнання судового наказу у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року частково таким, що не підлягає виконанню. А саме, слід визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року, в частині стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд звертає увагу, що тільки встановлює відсутність обов`язку ОСОБА_1 сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час звернення стягувачки із заявою про видачу судового наказу, однак не наділений повноваженнями змінювати судовий наказ, який є особливою формою рішення, та визначати частку стягнення аліментів в іншому розмірі.

Частиною 7 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352354, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Дрозда Віктор Петрович, про визнання судового наказу у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року частково таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі № 607/20841/20 від 15 грудня 2020 року, в частині стягнення щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.