Справа № 683/1188/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.,

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника

заінтересованої особи Марисюка С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1188/24 (2-о/683/67/2024) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Староостропільська сільська рада Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

12 квітня 2024 року адвокат Мініх І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок в с.Ладиги, Хмельницького р-н., Хмельницької обл. Як зазначає заявник в своїй заяві, ОСОБА_3 була дружиною рідного дядька заявника ОСОБА_4 . Так як батьки заявника померли коли їй було ще 25 років, а дядько з тіткою не мали дітей, тому ОСОБА_1 відносилась до них як до своїх батьків, а вони до неї, як до своєї доньки. В 2000 році помер дядько заявника ОСОБА_4 і ОСОБА_3 залишилась одна, та деякий час після смерті свого чоловіка проживала одна в будинку АДРЕСА_1 . Однак, з 2005 року, коли її стан здоров`я значно погіршився, ОСОБА_1 запропонувала їй переїхати до неї у хату, в результаті чого з грудня 2005 року і до дня смерті ОСОБА_3 жила в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 заявник звернулася до нотаріуса для оформлення її спадкових прав, однак нотаріусом було їй відмовлено, у зв`язку з чим остання змушена звернулись до суду із даною заявою для захисту своїх спадкових прав. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , має для заявника суттєве юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на спадкування. Враховуючи наведене та на підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року у даній справі було відкрито провадження за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи та призначено дату судового засідання, крім того було вирішено питання про витребування доказів.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та вказав, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 більше п`яти років та здійснила її поховання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства..

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ладиги, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., померла ОСОБА_3 , у віці 76 років.

Відповідно до довідки №27 виданої Ладигівським старостинським округом №2 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 19.03.2021 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 одна.

Однак, як зазначає представник заявника та заявник під час судового розгляду, ОСОБА_3 була дружиною рідного дядька заявника - ОСОБА_4 , батьки заявниці померли коли їй було ще 25 років, а дядько з тіткою не мали дітей, тому ОСОБА_1 відносилась до них як до своїх батьків, а вони до неї, як до своєї доньки. В 2000 році помер дядько заявника ОСОБА_4 і ОСОБА_3 залишилась одна, та деякий час після смерті свого чоловіка проживала одна в будинку АДРЕСА_1 . Однак, з 2005 року, коли стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився, ОСОБА_1 запропонувала їй переїхати до неї в будинок, в результаті чого з грудня 2005 року і до дня смерті ОСОБА_3 проживала в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Протягом останніх шести років життя ОСОБА_3 , ОСОБА_1 приймала участь в її житті як донька, а саме: тітка проживала в будинку ОСОБА_1 , в неї була окрема кімната в будинку, племінниця купувала їй одяг, предмети домашнього вжитку, лікувала, тощо. В свою чергу, ОСОБА_3 , віддавала племінниці частину своєї пенсії, для сплати за світло та газ, в залежності від стану здоров`я ОСОБА_3 виконувала не важку домашню роботу у будинку ОСОБА_1 . Як до рідної баби відносилися до ОСОБА_3 сини ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та чоловік ОСОБА_7 , який в свою чергу не заперечував щоб тітка проживала разом із ними. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Даний факт в судовому засідання також підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд вважає, що факт проживання позивача однією сім`єю зОСОБА_3 з якою заявник мала спільний бюджет, поділяла місце проживання та побут,вели спільне господарство та здійснювала догляд має місце, оскільки жодними іншими доказами не спростований, крім того, допитані свідки підтверджують цей факт.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

З огляду на те, що факт постійного проживання заявника зі померлою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення цього факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 , з грудня 2005 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28.12.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Староостропільська сільська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31146, вул.Центральна, 2/14, с.Старий Остропіль, Хмельницького р-н., Хмельницька обл., .

Повний текст рішення складено 10 травня 2024 року.

Суддя: