ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3928/24 Справа № 204/5638/21 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Демченко Е.Л.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову по вищевказаній справі відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року скасовано Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено будь-яким особам здійснювати дії пов`язані з відчуженням, зміною майнових прав на об`єкти нерухомого майна, а саме: літ.А1 -1 нежитлова прибудова загальною площею 59,7 кв. метри та літ. а3 -1 нежитлова прибудова загальною площею 2,7 кв. Метри, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 до набрання рішення суду законної сили.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 рокузаяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року скасовано. Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено будь-яким особам здійснювати дії пов`язані з відчуженням, зміною майнових прав на об`єкт нерухомого майна, а саме: літ. А1-1 нежитлову прибудову загальною площею 59,7 кв. м. та літ. а3-1 нежитловою прибудовою загальною площею 2,7 кв. м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 до набрання рішенням суду законної сили .

Постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року без змін .

Залишаючи без задоволення заяву про скасування забезпечення позову вжиті Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки справа ще не розглянута по суті, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, обставини, з врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову продовжують існувати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У справі, що переглядається, вирішуючи питання про необхідність забезпечення позову, суд апеляційної інстанції вважав, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачеві в його правах.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно врахував предмет спору, який виник між сторонами, та дійшов висновку, що обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним з заявленими вимогами, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника та утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Окрім того, що жодна заборона на об`єкт нерухомого майна літ. А-1 нежитлова прибудова загальною площею 59,7 кв. м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , судом не накладалася, натомість така заборона накладена на об`єкт нерухомого майна під літ. літ. А1-1 нежитлову прибудову загальною площею 59,7 кв. м, яка, як вбачається з матеріалів справи, не має жодного відношення до третіх осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову на час звернення заявників із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 372, 374, 375 , 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: