Справа № 171/2047/23
Номер провадження 2/184/77/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Томаш В.І., за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І., розглянувши у м. Покров Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

23 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна, в якій просив суд визнати свідоцтво про право на спадщину, видане 20 березня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Іриною Валеріївною на ім`я ОСОБА_1 , зареєстроване в реєстрі № 242, частково недійсним, а саме в частині зазначення другого спадкоємця майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також просив суд визнати право власності на неуспадковане майно, а саме: на земельної ділянки кадастровий номер :01:038:0001, площею 8,6881 га, цільове призначення земельної ділянки 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нивотрудівськї сільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. На момент смерті матері ОСОБА_3 він був зареєстрований та проживав разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та фактично прийняв спадщину після її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 242. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 8,6881 га. Цільове призначення земельної ділянки 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:038:0001, яка розташована на території Нивотрудівськї сільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності.

ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину було видане на частку успадкованого майна.

У вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що на частку спадкового майна спадкоємцем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька спадкодавця та рідна сестра позивача.

Відповідно до ст.ст.1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

ОСОБА_4 , вже напротязі більш, ніж 17 (сімнадцять) років мешкає в Російській Федерації. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с.Валове, Криворізький район Дніпропетровської області, 03 червня 2006 року уклала шлюб з громадянином Росії ОСОБА_5 , про що 03 червня 2006 року видане «свидетельство о заключении брака», актовий запис № 47. Після укладання шлюбу ОСОБА_4 перейшла на прізвище чоловіка та стала ОСОБА_6 . Більш того, 27 жовтня 2008 року ОСОБА_6 отримала паспорт громадянина Російської Федерації, паспорт виданий ТП № 42 отдела УФМС Росси по Санкт-Петербургу и Ленинградской обл. в Красносельськом р-не гор.Санкт-Петербурга, код подразделения 780-042, № НОМЕР_1 . ОСОБА_6 , як зазначено в «паспорте гражданина России» з 14 травня 2008 року зареєстрована за адресою: « АДРЕСА_2 »

Таким чином, ОСОБА_7 заяву про прийняття спадщини не подавала, на момент смерті спадкодавця фактично разом з нею не проживала та фактично спадщину не прийняла.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , який на момент смерті був зареєстрований та фактично проживав з померлою ОСОБА_3 . Позивач вважає, що в свідоцтві про право на спадщину за законом повинен бути зазначений єдиний спадкоємець - ОСОБА_1 та йому повинно було бути видано свідоцтво на всю спадщину (на цілку частку), а не на .

Заяви, клопотання учасників справи.

Представник позивача надав клопотання по витребування доказів копії спадкової справи №63/2022 у Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірини Валеріївни.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник надала заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання повторно не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Третя особа Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена, надала суду копію спадкової справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 09-00 год. 09 листопада 2023 року, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-30 год. 21 лютого 2024 року. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірину Валеріївну (50002, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул.Лермонтова, буд.26 приміщення 1) надати суду копію матеріалів спадкової справи №63/2022 від 05.10.2022 року, заведеної на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 , є сином та спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою померлої ОСОБА_3 та рідною сестрою позивача ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_5 звернувся з заявою до приватного нотаріуса Андрух І.В. про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви було заведено спадкову справу №63/2022.

Згідно довідки № 424/2-20 виданої виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3 по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та що разом з нею проживали та були зареєстровані члени її сімьї: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 16 жовтня 2002 року по теперішній час та син ОСОБА_1 з 16 травня 2006 року по теперішній час.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 63/2022, копія якої була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірини Валеріївни.

В матеріалах справи наявна довідка відділу ЦНАП виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області №47/12/21 від 17 серпня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 16 травня 2006 року по день видачі довідки був зареєстрований та проживав разом з померлою ОСОБА_3 . Донька померлої відповідач по справі ОСОБА_4 на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована, але не мешкала і не проживала разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 .

Також в матеріалах справи міститься Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 20 квітня 2023 року. Згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з травня 2008 року по день складання акту не проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

До позовної заяви були надані паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с.Валове, Криворізький район Дніпропетровської області, виданий ТП № 42 отдела УФМС Росси по Санкт-Петербургу и Ленинградской обл. в Красносельськом р-не гор.Санкт-Петергбурга, код подразделения 780-042, № НОМЕР_1 . ОСОБА_6 , як зазначено в «паспорте гражданина России» з 14 травня 2008 року зареєстрована за адресою: « АДРЕСА_2 ». Копія «свидетельства о заключении брака» между « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 47. Після укладання шлюбу ОСОБА_4 перейшла на прізвище чоловіка та стала ОСОБА_6 .

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як зазначено в абз.3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Разом з тим, зі змісту абз.5 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» можна зробити висновок, що у разі порушення права спадкоємців на частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, у якій це право порушене, а не про визнання недійсним такого свідоцтва в цілому.

Так, судом встановлено, що Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Іриною Валеріївною 20 березня 2023 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровано в реєстрі за № 242. У вказаному свідоцтві про право на спадщину зазначено, що другим спадкоємцем є дочка померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 8,6881 гектара. Цільове призначення земельної ділянки 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер -:01:038:0001, яка розташована на території Нивотрудівської сільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області. Земельна ділянка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 вересня 2020 року ОСОБА_9 , державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим № 375. Право власності на нерухоме майно зареєстровано 01 вересня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Штельмак Н.А. державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, номер запису про право власності: 37978429. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 20 березня 2023 року, індексний номер витягу: 326287008, за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 242, виданого 20 березня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області зареєстровано право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0001 (номер відомостей про речове право: 49616107).

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавця матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована разом з померлою матір`ю та позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично не мешкала за вказаною адресою.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відповідач по справі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на день смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкала в Російській Федерації.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №398/1796/20, постанова від 13 березня 2023 року зробив висновок, що прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташоване на території України.

У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні.

Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину.

Судом досліджені матеріали спадкової справи та встановлено, що ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріуса не зверталася, відповідно спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не прийняла.

Судом встановлено, що в оспорюваному свідоцтві дійсно неправильно визначено коло спадкоємців та відповідно спадкове майно, що перейшло в порядку спадкування від ОСОБА_3 у власність ОСОБА_1 частина земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0001, замість вказівки, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем та про перехід до спадкоємця належної спадкодавцю на час її смерті земельної ділянки (цілої частки), кадастровий номер :01:038:0001.

За встановлених обставин, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 березня 2023 року Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Іриною Валеріївною, зареєстроване в реєстрі за №242, підлягає визнанню частково недійсним - в частині, що порушує права позивача, а саме в частині зазначення, що спадкоємцем, зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 частка.

Так як свідоцтво про право на спадщину на частку успадкованого майна на ім`я ОСОБА_4 ще не видано, то відповідно державна реєстрація права власності щодо нерухомого майна, набутого на підставі частково недійсного документа, не проведена, тому суд не вирішує питання щодо її скасування.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух Ірина Валеріївна про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності - задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20 березня 2023 року Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрію Іриною Валеріївною та зареєстроване в реєстрі за №242, яким посвідчено право на спадщину ОСОБА_1 на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0001 та право на спадщину ОСОБА_4 на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0001, в порядку спадкуванням за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині визнання права на спадщину ОСОБА_4 на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0001.

Визнати право власності на неуспадковане майно, а саме: на земельної ділянки кадастровий номер :01:038:0001, площею 8,6881 га, цільове призначення земельної ділянки 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нивотрудівської сільської об`єднаної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області за ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено «24» квітня 2024р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш