Справа № 302/2109/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.

суддів: Кожух О.Д., Джуга С.Д.

з участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Никитюк Олександра Івановича та представника ОСОБА_2 - адвокат Керити Мар?яни Василівни на рішення Міжгірського районного суду від 01 лютого 2024 року у справі №302/2109/23 (Головуючий: Кривка В.П.)

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Никитюк О.І. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20000 грн. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону до досягнення нею повноліття та просила судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 10 січня 2019 року уклали шлюб і від шлюбу народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Міжгірського районного суду від 24 листопада 2023 року шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо і дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позивачка зазначає, що відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти на утримання спільної дитини у необхідному для утримання та розвитку дитини розмірі, і між ними не досягнуто домовленості про спосіб утримання дитини та про розмір аліментів. І гарний стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Крім того, у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки. Відповідач працює водієм-далекобійником у фірмі «STD DONIVO», яка розташована у Словаччині. Заробітна плата відповідача сягає в середньому 2100 Євро, яка у перерахунку на гривні на час звернення із позовом становить 84 861 грн. Оскільки, у позивачки відсутні докази дійсного розміру заробітної плати відповідача, а сам він не бажає про це повідомляти та приховує розмір доходу, то позивачка просила стягнути аліменти у тверді грошовій сумі та витрати по оплаті послуг адвоката у розмірі 8000 грн.

Рішенням Міжгірського районного суду від 01 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі твердої грошової суми 6000 грн., щомісячно, але не менше 50% чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.12.2023р. і до досягнення дитини повноліття.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі одного місячного платежу підлягало негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати: 1211,20 грн. судового збору в користь держави та 3000 грн. витрат на правничу допомогу в користь ОСОБА_1 .

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 20000 грн. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття, як таке, що постановлене у цій частині із порушенням норм процесуального та матеріального права, так як висновок суду, що позивачка не довела належними, достатніми і достовірними доказами свої позовні вимоги є помилковими. Відповідач працює за кордоном та отримує досить високу заробітну плату в межах 2100 Євро на місяць, але достовірно довести цю обставину не має можливості - ні фізичної, ні правової. Відповідач на час судового розгляду та після його закінчення перебував та перебуває за кордоном , зокрема, у Німеччині та притягувався до адміністративної відповідальності, де керував автомобілем, скоїв дорожньо-транспортну пригоду та зник з місця пригоди. Відповідач працює у філії словацької фірми «STD DONIVO», про що свідчить поштова скринька на ім`я відповідача.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 - його представником адвокатом Керита М.В., які просять рішення суду скасувати і винести постанову, якою стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі твердої грошової суми 2700 грн., щомісячно, але не менше 50% чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що обов`язок щодо належного виховання та матеріального забезпечення дітей відноситься до обох батьків. Матеріальні справи не містять даних про дохід не тільки відповідача ОСОБА_2 а й позивачки - ОСОБА_1 , та не має жодних доказів необхідності стягнення твердої грошової суми, а саме 6000 грн. При розмірі позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягають не тільки ст. 192 СК України, але і низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей - ст.ст. 182, 183, 184 СК України.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Керита М.В., яка підтримала доводи викладені у поданій ними апеляційній скарзі, а апеляційну скаргу подану ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, перевіривши матеріальні справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку їм електронного листа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 10 січня 2019 року, зареєстрований виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району за актовим записом №1.

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29.01.2019 року Міжгірським РАЦСГУЮ у Закарпатській області, актовий запис №30.

Рішенням Міжгірського районного суду від 24 листопада 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Спір між сторонами виник щодо розміру аліментних зобов`язань на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, ні позивач, ні відповідач не надали суду докази, що вони мають постійне місце роботи та відповідну заробітну плату або інші доходи, не надали обґрунтувань та підтверджень того, за які кошти вони організовують своє щоденне життя та побут. Матеріали справи не містять обґрунтування та підтвердження необхідності здійснення видатків на утримання дитини, яка проживає із позивачкою у розмірі 20000 гривень і відповідач не надав обґрунтування розміру своїх доходів.

Із врахуванням вимог ч.2 ст. 50 ст.ст. 180, 181, 182 141 СК України, виходячи із доказів, наданих суду на підтвердження заявлених позовних вимог та спростування розміру аліментів, які підлягають стягненню та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», відповідно до якого прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563,00 грн., судова колегія вважає, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, зменшивши розмір стягуваних із нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3500 грн. щомісячно.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити відповідно до вимог ст.ст. 376 ч.1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України і постановити нове рішення, яким апеляційну скаргу позивачки слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Судові витрати судом вирішено у відповідності до вимог ст.ст. 133,137,141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 50, 141, 180, 181, 182 СК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Никитюк Олександра Івановича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Керити Мар`яни Василівни задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду від 01 лютого 2024 року змінити та змінити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 3500 грн. на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой