Справа № 452/732/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" травня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,
з участю: секретаря судового засідання Кухар О.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності з 18 листопада 2015 року та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).
Згідно виписки з огляду МСЕК 10 ААВ № 901215 відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 30 листопада 2016 року.
Згідно виписки з огляду МСЕК 12 ААА № 348886, відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 30 листопада 2018 року.
Згідно виписки з огляду МСЕК 12 ААА № 840324, відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 01 січня 2022 року.
Абзацом третім частини першої статті 35 Закону №1058 встановлено, що у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Відповідно до пункту 14-6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду МСЕК особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим перерахунком розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
На виконання вищезазначених актів, ОСОБА_2 було продовжено виплату пенсії по інвалідності на час дії карантину з 01.01.2022 року по 31.08.2023 року.
ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою від 21.08.2023 року про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде.
З 01.09.2023 року ОСОБА_2 було припинено виплату пенсії.
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20).
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок загального захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (протокол від 10.12.2015 року. а.с.6).
Згідно виписки з огляду МСЕК 10 ААВ № 901215 відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 30 листопада 2016 року.
Згідно виписки з огляду МСЕК 12 ААА № 348886, відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 30 листопада 2018 року.
Згідно виписки з огляду МСЕК 12 ААА № 840324, відповідачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання до 01 січня 2022 року (а.с. 4-5).
У зв`язку з встановленням на всій території України карантину ОСОБА_2 було продовжено виплату пенсії по інвалідності з 01.01.2022 року по 31.08.2023 року.
ОСОБА_2 звернувся з заявою від 21.08.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про те, що проходити переогляд групи інвалідності не буде (а.с.13).
З 01.09.2023 року ОСОБА_2 припинено виплату пенсії.
З метою досудового врегулювання спору, на адресу ОСОБА_2 ГУ ПФУ у Львівській області було надіслано виклики для вирішення питання щодо погашення заборгованості по переплаті пенсії (а.с.7-10). Проте зазначена сума пенсії не повернута ним добровільно.
Разом з тим, після надходження до суду даного позову ОСОБА_2 в добровільному порядку сплатив частину заборгованості в розмірі 6000,00 грн. (а.с. 26,34,35).
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність (абзац 3 ч. 1 статті 35 Закону № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону № 1058-ІV у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
Утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій здійснюється відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058-ІV, а саме: суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відповідно до Закону України від 30.03.2020 №540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12.03.2020 року на всій території України введено карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався та діяв до 31.07.2020 року (Постанова Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.
Вiдсутнiсть правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.
При розгляді даної справи суд також враховує, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. До того ж згідно зі ч. 3 ст. 113 Закону України від 09.07.2003 року №1058-1V у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.
ГУ ПФУ у Львівській області при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 3028,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 20 лютого 2024 року (а.с.14).
Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суму судового збору у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, юридична адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код юридичної особи з Єдиного державного реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 13814885.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 20 травня 2024 року.

Головуюча суддя