ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 травня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/6654/23

Головуючий у першій інстанції Карпусь І.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/716/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І,

із секретарем: Зіньковець О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Ніжинська міська рада Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , державний реєстратор виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області Кірсанова Світлана Євгеніївна,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року (проголошена о 13:17) про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ніжинської міської ради Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування рішення, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права власності на земельну ділянку,-

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.03.2024 клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено частково.

Призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попереджено експерта про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставлено питання:

1. Чи відповідає проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :04:017:0128) та затвердження цього проекту, вимогам земельного законодавства і нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (які були дійсні на момент виникнення правовідносин)? Якщо не вiдповiдає, то в чому полягають невiдповідності?

2. Які розміри (площу) та конфігурацію (межі) мали землі по АДРЕСА_2 , що перебували у фактичному користуванні власників житлового будинку, розташованого за зазначеною адресою до формування меж та передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0128?

3. Які розміри (площу) та конфігурацію (межі) мали землі по АДРЕСА_1 , що перебували у фактичному користуванні власників житлового будинку, розташованого за зазначеною адресою до формування земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0128 та передачі її у власність ОСОБА_2 .?

4. Чи має місце накладення земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0128, площею 0,0500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на землі, що згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами знаходяться в АДРЕСА_2 ? Якщо так, то вказати на яку саме частину та площу земель в АДРЕСА_2 , накладається земельна ділянка кадастровий номер :04:017:0128, площею 0,0500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та які дії слід вчинити для відновлення конфігурації (меж) та розмірів (площі) земель в АДРЕСА_2 , що вони мали до формування земельної ділянки кадастровий номер :04:017:0128 та передачі її у власність ОСОБА_2 .?

Проведення експертизи проводити у присутності сторін по справі, які мають право давати пояснення експерту.

Зобов`язано сторони не перешкоджати експерту в огляді земельної ділянки, надавати всі необхідні для проведення експертизи документи.

Витрати по проведенню судової експертизи покладено на позивача ОСОБА_4

Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що питання, поставленні на вирішення експертів, не стосуються предмета доказування у справі, порушують права та охоронювані законом інтереси заявника як учасника справи, який очікує на справедливий розгляд справи судом у встановлений законом спосіб та порядок, в межах розумного строку розгляду цього спору.

Заявник указує, що перше питання, яке поставлено на вирішення експертів, безпосередньо відноситься до питань щодо застосування до спірних правовідносин норм права, тому за прямим забороняючим приписом, який міститься в п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України вищевказане питання права, яке віднесено до компетенції суду, не може бути поставлено на вирішення експертів.

Щодо другого та третього питання, зазначає, що фактичні межі земельної ділянки, якою користується позивач, не встановлювалися уповноваженими землевпорядними організаціями в порядку та у спосіб визначений законодавством, ця земельна ділянка не є сформованою, позивачка не оформила свої права на неї, таким чином документи, визначені в п. 6.1.2. та 6.1.3 Глави 6 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, не можуть бути надані судом на виконання положень ч. 1 ст. 107 ЦПК України з підстав їх фізичної відсутності.

Щодо четвертого питання, уважає, що для його з`ясування необхідність у спеціальних знаннях експертів Чернігівського відділення КНДІСЕ відсутня. Факт накладення меж однієї земельної ділянки на іншу чи її частину підтверджується відкритими публічними відомостями з Публічної кадастрової карти або проведеною земельно-технічною експертизою. В Державний земельний кадастр внесені відомості про сформовану земельну ділянку за кадастровим номером :04:017:0128, тому у відкритих публічних відомостях наявні дані тільки про сформовану земельну ділянку.

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача - адвоката Беніцьку В.І., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Ніжинської міської ради Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в якому просила:

- визнати недійсними та скасувати рішення дванадцятої чергової сесії Ніжинської міської ради сьомого скликання від 30.06.2016 № 8-12/2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання у приватну власність, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у власність та передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0500 га, кадастровий номер :04:017:0128, для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:017:0128, для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:017:0128, для обслуговування і будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер відомостей про речове право 15639475.

19.03.2024 ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення земельно-технічної експертизи (а.с. 139-140), проведення якої остання просила доручити експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз і на вирішення якої поставити питання:

1. Чи відповідає: а) надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:017:0128); б) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:017:0128; в) затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:017:0128), вимогам земельного законодавства і нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (які були дійсні на момент виникнення правовідносин)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

2. Які розміри (площу) та конфігурацію (межі) мала присадибна земельна ділянка по АДРЕСА_2 що перебувала в фактичному користуванні власників житлового будинку, розташованого за зазначеною адресою до формування меж та передачі у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :04:017:0128?

3. Які розміри (площу) та конфігурацію (межі) мала присадибна земельна ділянка в АДРЕСА_1 , що перебувала в фактичному користуванні власників житлового будинку розташованого за зазначеною адресою до формування земельної ділянки кадастровий номер :04:017:0128 та передачі її у власність гр. ОСОБА_2 .?

4. Чи має місце накладення земельної ділянки (кадастровий номер :04:017:0128), площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на земельну ділянку та майно, що знаходиться в АДРЕСА_2 , і перебуває у користуванні та спільній частковій власності ОСОБА_1 (3/5 часток) згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.05.2008 року та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами? Якщо так, то вказати на яке майно (частину майна), та на яку саме частину та площу земельної ділянки в АДРЕСА_2 , накладається земельна ділянка кадастровий номер :04:017:0128, площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та які дії слід вчинити для відновлення конфігурації (меж) та розмірів (площі) земельної ділянки в АДРЕСА_2 , що вона мала до формування земельної ділянки кадастровий номер :04:017:0128 та передачі її у власність гр. ОСОБА_2 .?

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналізуючи дану статтю слід зазначити, що судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з наданням висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, рішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Згідно з частиною 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Приписами частин 3-6 статті 103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до частин 1,5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Експертиза , призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (рішення ЄСПЛ у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00 від 01 червня 2006 року).

Предметом позову в цій справі є скасування рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним скасуванням державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Постановляючи ухвалу про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції правильно зазначив, що земельно-технічна експертиза необхідна при вирішенні земельних спорів, пов`язаних із розподілом земельної ділянки, визначенням порядку користування земельною ділянкою, встановлення її місцезнаходження і меж, накладенням меж ділянок одна на одну, помилками в площі тощо.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що вирішення даного клопотання направлено на забезпечення повного і об`єктивного встановлення обставин справи, а призначення експертизи відповідає вимогам ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що перше питання безпосередньо відноситься до питань щодо застосування до спірних правовідносин норм права, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Так, призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень регулюється Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 1950/5 від 26.12.2012).

Згідно з п. 7.1 Розділу ІІ Інструкції Основними завданнями експертизи з питань землеустрою є:

- визначення відповідності розробленої документації із землеустрою та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

- визначення відповідності зміни цільового призначення земельних ділянок та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

-визначення відповідності фактичного землекористування правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам;

- визначення відповідності виконаної нормативної грошової оцінки земель вимогам нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 7.2 Інструкції до орієнтовного переліку питань відноситься, зокрема, питання: чи відповідають розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Таким чином, перше питання, яке поставлене на вирішення експерта в оскаржуваній ухвалі, як правильно зазначив суд першої інстанції, прямо передбачено Інструкцією, а тому не підлягає виключенню з переліку питань.

Щодо інших питань, які поставлені на вирішення експерта в ухвалі суду першої інстанції, всі вони безпосередньо стосуються предмета позову, для їх вирішення необхідні спеціальні знання, а доводи апеляційної скарги стосуються суті позову, у зв`язку із чим не є слушними.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність цивільного судочинства. Відповідно до ч. 2,3 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач, уважаючи, що для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання в галузі землеустрою та проведення спеціальних досліджень, наділена правом звернення до суду із клопотанням про призначення експертизи.

Висновок експерта є одним із засобів доказування у справі. При вирішенні справи суд враховує та досліджує всі наявні докази в їх сукупності та кожен окремо. Переглядаючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд не вбачає, що внаслідок призначення судової експертизи, порушуються права відповідача, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно зупинення провадження у справі.

Підсумовуючи наведене, ураховуючи потребу у з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що для об`єктивного та належного розгляду справи необхідно провести у справі судову земельно-технічну експертизу, у зв`язку із чим зупинити провадження у справі.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 травня 2024 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко