Справа № 454/1740/22 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/101/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Лук`янович А.П.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Сокальським районним судом Львівської області 18.07.2022 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви покликається на те, що судовим наказом Сокальського районного суду Львівської області від 18 липня 2022 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами з підстав наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи. Стягуючи з нього аліменти в порядку наказного провадження, суд не встановив, чи відповідно до свідоцтва про народження він є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 вказала його батьком дитини, народивши її за відсутності реєстрації шлюбу між ними. Він не вважає себе батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства. Звертає увагу, що в провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебуває справа № 454/4303/21 за позовом ОСОБА_3 , пред`явленим до нього про визнання батьківства. Справа про стягнення з нього аліментів розглядалася в порядку наказного провадження, тому до отримання судового наказу він не знав про обставини справи, відтак не міг їх спростувати. З наведених підстав просить скасувати судовий наказ від 18 липня 2022 року у справі № 454/1740/22, виданий Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 та ухвалити нове судове рішення про відмову у видачі судового наказу.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 18.07.2022р. Сокальським районним судом Львівської області у справі №454/1740/22 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відмовлено, судовий наказ залишено в силі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що на час звернення ОСОБА_3 із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів він не був записаний батьком дитини, його батьківство не встановлено і на момент винесення судового наказу, а відтак у ОСОБА_3 не виникало права на стягнення з нього аліментів у наказному провадженні до встановлення в судовому порядку його батьківства. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали справи, а саме, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком записаний ОСОБА_7 , а отже, запис про батька зроблено в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері дитини. В свідоцтві про народження в графі батько він записаний батьком дитини. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд взяв до уваги висновок експерта Львівського НДЕКЦ МВСУ від 02 червня 2023 року, згідно з яким він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю 99,99999%, однак такий висновок в матеріалах справи відсутній, а відтак не міг досліджуватися судом. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на ОСОБА_4 , 2020 року народження, суд першої інстанції покликався на те, що заявником не доведено тієї обставини на яку він посилається, як на нововиявлену обставину, а саме того, що він не є батьком ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляду справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 №4 передбачено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За приписами ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Частина 8 ст. 170 ЦПК України передбачає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 пункту 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Із заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу вбачається, що боржником у заяві зазначено ОСОБА_1 , в прохальній частині заявник просить видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що в графі «батько» батьком дитини записано ОСОБА_7 .

Згідно з судовим наказом №454/1740/22, виданим 18.07.2022р. Сокальським районним судом Львівської області, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 13.07.2022р. і до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, судовим наказом стягуються аліменти з ОСОБА_1 , на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого його батьком записаний ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 .

Тобто, на момент видачі судом наказу від 18 липня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_4 , заявником, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів не було долучено належних та допустимих доказів на підтвердження батьківства ОСОБА_1 щодо дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надано доказів встановлення судом батьківства ОСОБА_1 щодо дитини, ОСОБА_4 , судове рішення про встановлення батьківства на час видачі судового наказу, як і на момент постановлення оскаржуваної ухвали, постановленої за результати розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в матеріалах справи відсутнє.

Разом з тим, суд видав наказ від 18 липня 2022 року про стягнення на ОСОБА_4 , 2020 р.н., аліментів саме з ОСОБА_1 , який в свідоцтві про народження дитини його батьком не записаний.

Наявність в свідоцтві про народження ОСОБА_4 в графі «батько» запису ОСОБА_7 та відсутність в свідоцтві про народження ОСОБА_4 в графі «батько» запису про те, що його батьком є ОСОБА_1 , свідчать про те, що вимога ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів пов`язана зі встановленням батьківства, а відтак судовий наказ не міг бути виданий, так як його видача суперечить пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, оскільки ним не доведено тієї обставини на яку він зсилається, а саме того, що він не є батьком ОСОБА_4 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, обов`язком суду було з`ясувати обставини щодо батьківства ОСОБА_1 , з огляду на те, що ОСОБА_1 не був записаний батьком ОСОБА_4 в свідоцтві про його народження, а відтак суд повинен був встановити, чи запис про батька в свідоцтві ОСОБА_4 , 2020 р.н., вчинено на підстав статті 135 СК України.

Висновок суду про батьківство ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_4 , ґрунтувався на припущеннях, оскільки батьківство щодо дитини має бути підтверджене належними та допустимими доказами, а саме, свідоцтвом про народження чи рішенням суду про визнання батьківства, що набрало законної сили.

Оскільки позивачка у заяві про видачу судового наказу просила видати наказ про стягнення аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_1 ( ОСОБА_9 ), а в свідоцтві про народження дитини батьком зазначений ОСОБА_7 , то зазначені обставини свідчили про наявність спору щодо встановлення батьківства, що не було з`ясовано та враховано судом першої інстанції при видачі судового наказу.

Тобто, судом першої інстанції при видачі судового наказу не було враховано, що вимога про стягнення аліментів з ОСОБА_1 пов`язана зі встановленням батьківства.

Посилання суду першої інстанції на заяву стягувача ОСОБА_3 від 07.12.2023р., з якої судом встановлено, що експертом Львівського НДЕКЦ МВСУ 02.06.2023р. надано висновок, відповідно до якого ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 становить 99,99999999%, не є беззаперечним доказом батьківства, а є лише одним із доказів, який підлягає оцінці разом з іншими доказами при вирішенні спору щодо визнання батьківства.

Крім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 381 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу 111 цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Види судових рішень передбачені ч.1 ст. 258 ЦПК України, у якій зазначено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2)рішення; 3)постанови; 4) судові накази.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що термін «судові рішення» є узагальнюючим, а тому судовий наказ є одним із судових рішень.

Ухвала суду першої інстанції, постановлена за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, є судовим рішенням, ухваленим по суті заяви, яка може бути розглянута лише судом першої інстанції.

Нормами процесуального права, які визначають повноваження суду апеляційної інстанції при розгляді ухвали, постановленої за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, є статті 375-378 ЦПК України.

Таким чином, аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що апеляційний суд не має повноваження на скасування ухвали суду першої інстанції, постановленої за наслідками розгляду ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1,3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Тобто, нормами ЦПК України передбачено, що вирішення заяви про перегляд за ново виявленими обставинами судового рішення першої інстанції, є повноваженням лише суду першої інстанції.

Нормами ЦПК України не передбачено право апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду першої інстанції і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення, про що просить ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Оскільки суд апеляційної інстанції не вправі ухвалювати нове судове рішення за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду першої інстанції, то заява про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу може бути переглянута лише Сокальським районним судом Львівської області.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про задоволення його апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та скасування судового наказу, не підлягає до задоволення.

Судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 та вирішення її по суті, враховуються висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №643/5556/14-ц, провадження №61-11131сво19, та в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №305/402/16-ц, провадження №61-5458 св 21.

А відтак, оскаржувана ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 рокупідлягає скасуванню з направленням заяви на новий розгляд до суду першої інстанції суду, який вправі переглянути ухвалене ним судове рішення за нововиявленими обставинами з врахуванням вищезазначених обставин, встановлених судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк