Справа № 930/1398/23
№2/930/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Путій З.О.

за участю представника позивача - адвоката: Ускової С.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представника позивачки - адвоката Ускової С.Е. до Немирівської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті, відкрилася спадщина, яка складається, крім іншого, із належної ОСОБА_3 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою. Інша 1/2 частина житлового будинку належить позивачці на праві власності на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2011 року (справа №2-845/2011), яким визнано за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку після смерті батька ОСОБА_4 , про що 26.10.2011 року КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» їй видано Витяг про державну реєстрацію прав. За життя ОСОБА_3 склала заповіт посвідчений 10 грудня 2009 року секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 67, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці та ОСОБА_5 порівну. Згідно зазначеного заповіту від 10.12.2009 року спадкоємцями на майно ОСОБА_3 є: позивачка та її рідний брат - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14 листопада 2011 року ОСОБА_3 склала новий заповіт посвідчений секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 81, відповідно до якого земельну ділянку площею 2,33 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №130463 від 26.03.1999 року - заповіла позивачці. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк до Немирівської державної нотаріальної контори. 15.07.2012 року державним нотаріусом видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину (за заповітом від 14.11.2011 року) на земельну ділянку 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, ОСОБА_1 також є спадкоємицею за законом на 1/2 частку від належної померлій ОСОБА_3 1/2 частки житлового будинку в АДРЕСА_2 . Однак, державним нотаріусом Кнап Л.П. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкує половину від усього спадкового майна (крім земельної ділянки 2,33 га) за заповітом від 10 грудня 2009 року.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену частину будинку в нотаріальній конторі не змогла, у зв`язку з відмовою нотаріуса через відсутність правовстановлюючого документа на це майно, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Представник позивачки - адвокат Ускова С.Е. в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на 1/2 частку від належної ОСОБА_3 частки житлового будинку.

Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт посвідчений 10 грудня 2009 року секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 67, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 порівну.

Відповідно до заповіту від 14 листопада 2011 року, складеного ОСОБА_3 та посвідчений секретарем Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області за реєстровим № 81, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2,33 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №130463 від 26.03.1999 року - заповіла позивачці.

15.07.2020 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.11.2011 року на земельну ділянку 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки №261 від 16.08.2022, виданої КП "Немирівське бюро технічної інвентаризації", житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 - 1/2 частини Тульчинським бюро технічної інвентаризації 26.10.2011 в реєстровій книзі ФЖ2 Р№326 згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області (справа №2-845/2011) від 31.08.2011. За ОСОБА_3 право власності не зареєстровано.

Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2011 (справа №2-845/2011) за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/2 частину житлового будинку.

Відповідно до довідки №56 від 07.04.2023, виданої виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області, згідно виписки із погосподарської книги по АДРЕСА_2 , членами колгоспного двору були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

13.08.2022 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , у зв`язку із ненаданням правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Матеріалами спадкових справ №122/2020 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та №99/2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 достовірно підтверджується, що спадкоємцями на 1/2 частку житлового будинку, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як спадкоємець майна після смерті ОСОБА_5 )

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Так, за правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У частині другій та четвертій ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Частиною другою ст. 1254 ЦК України визначено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку (пункт 3.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 - 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гостинне Немирівського району Вінницької області на 1/2 (одну другу) частку від належної померлій ОСОБА_3 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку "А" загальною площею 51,2 кв.м., в тому числі житловою площею 19,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: веранда "а", навіс "а1", навіс "Б", погріб "П", сарай "В", навіс "Г", сарай "Д", літня кухня "Е", прибудова "е", огорожа "1-3", колодязь "4", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.М. Алєксєєнко