ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2020/23
Провадження №2-о/477/32/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

розглянувши в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтувала тим, що в трудовій книжці її по батькові, яке записано на російській мові ОСОБА_2 , не відповідає вірному Ильинична (на російській мові), тому вона не може підтвердити своє право на пенсійне забезпечення, оскільки не може підтвердити належність їй трудової книжки.

Крім того просила встановити належність їй свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , в якому також її по батьковому на російській мові записано невірно - Ильична

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, та задовольнити її

Представник заінтересованої осіб до суду не з`явилася, подала письмове пояснення, в яких вказала, що оскільки заявниця не зверталася до місця роботи для внесення виправлень в трудову книжку щодо її по батькові, то підстав для звернення із її заявою до суду немає. Крім того звернула увагу на те, що належність особі документів, які видаються органи державної реєстрації актів цивільного стану, в судовому порядку розгляду не підлягають.

Суд, вважаючи можливим вирішити заяву без участі учасників, дослідивши докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорту заявниці серії НОМЕР_3 , виданого 1999 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, вона має повне ім`я ОСОБА_1 (на російські мові Кузьмищева Оксана Ильинична, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області.

В зв`язку з цим вона не може підтвердити свій трудовий стаж та право на пенсійне забезпечення, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оформленій вперше при прийняття на роботу 01 квітня 1986 року Міжгірською районною лікарнею Закарпатської області її по батькові було записано ОСОБА_2 .

Тобто по батькові паспорту та трудової книжки не співпадає: ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Між тим співпадання в трудовій книжці іншої інформації про заявницю: ім`я, прізвище, дата народження, з такою ж інформацією у її паспорті, дає суду зробити висновок, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить саме їй, хоча в ній і записано її по батькові з помилкою.

Встановлення факту належності цього документу необхідно заявниці для призначення та отримання пенсійного забезпечення в органах Пенсійного фонду України.

Пояснення заінтересованої особи під час розгляду справи було враховано як судом, так і позивачкою, і остання звернулася письмово до місця роботи для внесення виправлень до трудової книжки, але відповіді не отримала. Тому її звернення до суду для встановленням належності правовстановлюючого документу залишилося актуальним.

В той же час суд не має можливості задовольнити заяву щодо належності заявниці свідоцтва про укладення шлюбу, оскільки згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01 квітня 1986, в якій її «по батькові» зазначено на російській мові « ОСОБА_2 ».

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви належність їй правовстановлюючого документу свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Петровською сільською радою Білозерського району Херсонської області 20 грудня 1986 року.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко