Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/492/24
Провадження № 2-о/475/18/24
У Х В А Л А

03.05.2024смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Єгорова Н.І., дослідивши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Чайковський І.М., заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,, Служба у справах дітей Доманівської селищної ради , про встановлення факту виховання та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною батьком,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання та здійснення догляду батьком за неповнолітньою дитиною.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п"яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 п.5 ЦПК України, а саме: не викладені в повному обсязі обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини, а саме:

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) вказано, що «в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. […] Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито».

Вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у порядку окремого провадження, встановлені у ст. 318 ЦПК України, згідно з якою у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У порушення вимог ст.318 ЦПК України заява про встановлення юридичного факту не містить відомостей про мету встановлення факту самостійного виховання батьком дитини. .

Крім цього заявником не зазначено яке юридичне значення має встановлення даного факту, а також підтвердження неможливості вирішення спору в позасудовому порядку.

Конкретизована мета встановлення факту впливає на визначення кола осіб заінтересованих в даному спору, а також наявність чи відсутність спору про право.

Крім того, суд звертає увагу, що Служба у справах дітей залучається до участі у розгляді справи з метою захисту інтересів дітей позбавлених батьківського піклування. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що батьки не позбавлені батьківських прав відносно непонолітньої дитини, стосовно якої подана заява до суду, а тому заявнику належить конкретизувати у заяві про встановлення факту, вимоги до заінтересованих осіб, в задоволенні яких йому було відмовлено при вирішені спірних питань у позасудовому порядку..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Чайковський І.М., заінтересовані особи: Служба у справах дітей Доамнівської селищної ради , ОСОБА_2 , про встановлення факту виховання та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною батьком, залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

суддя : Н. І. Єгорова