КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/8473/2024
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 761/44470/21

15 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши відповідність вимогам ст. 354, ст. 356 ЦПК України апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Скрекотень Ольги Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року ухваленого під головуванням судді Сіромашенко Н.В., усправі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , 3-я особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди ,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) у порядку суброгації на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6, літ. В) у відшкодування завданої майнової шкоди кошти в розмірі 17348 (сімнадцять тисяч триста сорок вісім) грн 13 коп. за такими реквізитами: Отримувач: ПрАТ «СК «УНІКА» (, IBAN НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805)

Дату складання повного тексту рішення не вказано.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Скрекотень Ольга Володимирівна 21 лютого 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 356 ЦПК України не зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подає апеляційну скаргу.

21 лютого 2024 року апеляційна скарга зареєстрована в Київському апеляційному суді.

26 лютого 2024 року справу витребувано з суду першої інстанції.

13 травня 2024 року справа надійшла до Київського апеляційного суду на запит.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана представником ОСОБА_1 адвокатом Скрекотень Ольгою Володимирівною.

Згідно вимог ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подати до суду апеляційної інстанції виправлену апеляційну скаргу, зазначивши відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подає апеляційну скаргу; надати копії виправленої апеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Окрім іншого апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому, як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскаржуваного рішення не отримували та воно не міститься в ЄДРСР.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У разі пропуску строку звернення до суду, особіналежить обґрунтувати поважність причин пропускутакого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене 16 січня 2024 року за відсутності сторін по справі. Дату складення повного тексту оскаржуваного рішення не вказано. Оскаржуване рішення оприлюднено в ЄДРСР 22 січня 2024 року.

Апелянт в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що копію оскаржуваного рішення не отримували та воно на момент подачі апеляційної скарги не міститься в ЄДРСР.

Апелянтом не вказано дату коли йому стало відомо про ухвалення оскаржуване рішення та не надано тому підтвердження.

З апеляційною скаргою апелянт звернувся 21 лютого 2024 року, тобто зі спливом строку визначеного ст. 354 ЦПК України.

Апелянт як поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження вказує те, що оскаржуване рішення йому на час подання апеляційної скарги не направлялось та воно не опубліковане в ЄДРСР, однак не зазначив дату коли йому стало відомо про ухвалення оскаржуваного рішення та не надав підтвердження тому.

Наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не є поважними підставами пропуску строку в розумінні закону. Апелянт не надав підтвердження отримання повного тексту оскаржуваного рішення або не вказав дату коли йому стало відомо про його ухвалення та не надав підтвердження тому.

З врахуванням вищезазначеного наведені в заяві про поновлення строку причини його пропуску суд визнає неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказані у заяві є неповажними, апелянту надається право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів їх поважності, а також документально підтвердити дату отримання оскаржуваного рішення або дати коли йому стало відомо про ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скрекотень Ольги Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк в частині подання заяви про поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за скаргою буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: