У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дергачової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Передерій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» адвоката Митровки Ярослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2024 у справі №308/21236/23 частково задоволено позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 19426,53 грн., з яких: 1100,96 грн. 3% річних; 4621,01 грн. інфляційні втрати, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

30.04.2024 представник позивача адвокат Митровка Я.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою просить:

поновити строк на подання доказів витрат на правничу допомогу та приєднати до матеріалів справи №308/21236/23 докази понесення товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції;

ухвалити додаткове рішення у справі №308/21236/23 та стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» з ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 6960 грн.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що під час розгляду в суді першої інстанції справи № 308/21236/23 позивач здійснив витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 6960 грн., що підтверджується наступними документами: детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; договором про надання правової допомоги від 14.11.2023; рахунками та актами виконаних робіт від 13.12.2023, 06.02.2024, 26.04.2024; витягом із статуту АО «Греца і Партнери».

Щодо строку подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представник позивача вказує, що про подання відповідних доказів у строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивач заявив безпосередньо у позовній заяві. Рішення по суті у цій справі було ухвалено 16.04.2024 за відсутності учасників. При цьому, так як судове засідання 16.04.2024 затримувалося через зайнятість суду у розгляді інших невідкладних у кримінальному провадженні справ, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Водночас відомостей про те, чи буде справа розглянута 16.04.2024, або буде відкладено розгляд справи на іншу дату позивачу та його представнику не було відомо. Копію такого рішення представник позивача отримав тільки 25.04.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд». Через це вважає, що наявні обґрунтовані підстави для поновлення позивачу строку на подання до суду доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції, оскільки причини пропуску такого строку є поважними та незалежними від позивача. Відтак, ця заява подається у межах п`ятиденного строку з моменту ознайомлення позивача із змістом рішення від 16.04.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 137 ЦПК України, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц).

Представник позивача на підтвердження стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 6960 грн. надав: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; договір про надання правової допомоги від 14.11.2023; рахунки та акти виконаних робіт від 13.12.2023, 06.02.2024, 26.04.2024; витяг із статуту АО «Греца і Партнери».

Разом з тим, представником позивача у позові було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме, позивачем понесено судові витрати, які складаються із судового збору за подання позову та витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 8000 грн. в суді першої інстанції, 4000 грн. в суді апеляційної інстанції та 4000 грн. в суді касаційної інстанції. Також заявлено у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про наявність у нього витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №904/4494/18, суд дійшов висновку, що невиконання стороною у справі свого обов`язку щодо повідомлення суду у першій заяві по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, є підставою для відмови у задоволенні вимог такої сторони про відшкодування витрат.

Таким чином, позивач мав надати до суду разом з першою заявою по суті спору, в даному випадку із позовною заявою, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у строки визначені законом, однак, зазначених дій не вчинив.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ухвалено 16.04.2024, при цьому строк для подачі таких доказів закінчився 21.04.2024 включно, а враховуючи, що закінчення строку припадає на вихідний (21.04.2024 це неділя), то у відповідності до ч. 3 ст. 124 ЦПК України останнім днем строку у даному випадку є перший після нього робочий день 22.04.2024.

Копію судового рішення представник позивача отримав 25.04.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд»

З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу подана 30.04.2024, шляхом направлення заяви через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», тобто зі спливом строків, передбачених положенням ст. 141 ЦПК України, оскільки, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк обраховується не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення, а саме з моменту його ухвалення.

Аналогічна правова позиція щодо строків подачі доказів понесення судових витрат на правову допомогу викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №559/1605/18.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому суд звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача був обізнаний про розгляд справи, 16.04.2024 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, а тому він мав можливість своєчасно здійснити процесуальну дію, строк якої обмежений законом, та надати заяву про ухвалення додаткового рішення у строк, встановлений ч. 8 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до загальних норм ЦПК України права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд, а й обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Таким чином, заявником пропущено п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення на подання заяви про розподіл судових витрат, а саме ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до п. п. 2 та 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «YUNION ALIMENTARIYA v. SPAIN» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, відповідач мав подати відповідну заяву про те, що ним будуть надані докази щодо понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті спору, до закінчення судових дебатів у справі та ухвалення рішення по суті спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає до задоволення, тому суд відмовляє у стягненні з відповідача на його позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 6960 грн.

Керуючись ст. ст. 120, 127, 133, 137, 141, 142, 246, 270, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» адвоката Митровки Ярослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова