Справа № 588/629/24
Провадження № 4-с/588/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Філії «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» про визнання дій незаконними та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, стягувач ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Директор Філії «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_2 у квітні 2024 року звернувся до суду із вказаною скаргою, яку мотивував тим, що 27.07.2023 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення у цивільній справі № 588/609/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Тростянецьке лісове господарство» Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Тростянецьке лісове господарство», про зобов`язання внести зміни до наказу про звільнення, нарахувати та виплатити заробітну плату.

Постановою Сумського апеляційного суду від 16.01.2024 вказане рішення суду було залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Тростянецьким районним судом Сумської області 08.04.2024 було видано виконавчий лист про зобов`язання внесення змін до наказу № 27-к від 16.05.2022 у частині ОСОБА_1 , а також нарахування та виплати останньому середньомісячної заробітної плати за період з 19.07.2022 по 09.01.2023. Боржником у виконавчому листі зазначено Державне підприємство «Тростянецьке лісове господарство» Сумського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, , який ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 01.03.2024 був замінений на Філію «Тростянецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», .

За заявою стягувача ОСОБА_1 , державним виконавцем Тростянецького ВДВС в Охтирському районі Сумської області СМУ Міністерства юстиції Конєвим О.М. 07.03.2024 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 74392969).

29.03.2024 до Філії «Тростянецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшла вимога державного виконавця повідомити про виконання або причини невиконання рішення суду.

03.04.2024 Філією «Тростянецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» була подана заява до суду про роз`яснення рішення у частині нового боржника, заміненого ухвалою суду 01.03.2024, а також наданий лист-відповідь на вимогу державного виконавця.

Незважаючи на надання усіх підтверджуючих доказів, які свідчать про причини невиконання рішення суду, державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду на боржника Філію «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» у розмірі 5100,00 грн.

Заявник скарги вважає, що Філія «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» не є юридичною особою, а тому не може бути визнана й боржником у відповідності до ухваленого судового рішення від 27.07.2023.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник скарги просить суд визнати незаконними дії держаного виконавця Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конєва Олександра Миколайовича в частині винесення постанови про накладення штрафу від 02.04.2024 в межах виконавчого провадження № 74392969, а також скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 12.04.2024 вказана скарга була призначена до розгляду.

30.04.2024 до суду надійшла письмова позиція щодо скарги від стягувача ОСОБА_1 , у якій останній просив залишити скаргу без задоволення, оскільки Філія «Тростянецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» уповноважена на представництво інтересів ДСЛП «Ліси України», є правонаступником боржника і має відповідати за його зобов`язаннями.

Представниця заявника скарги у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує.

Державний виконавець Конєв О.М. також подав заяву в якій вказав, що просить скаргу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні вимог. Крім того, державний виконавець подав заперечення на скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що провадження за скаргою підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Звертаючись до суду із даною скаргою заявник посилається на ч. 2 ст. 432 ЦПК України, згідно якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Проте з матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України щодо оскарження дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу на боржника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Згідно з пп. 5 ч. 1 ст. 3 Закону постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За змістом ч. 2 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28.11.2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13.03.2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03.04.2019 року та 10.04.2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29.05.2019 року у справі № 758/8095/15-ц (провадження № 14-134цс19), від 02.10.2019 року у справі № 753/22823/18-ц (провадження № 14-408цс19).»

Таким чином, спір у цій справі полягає у накладенні штрафу у розмірі 5100,00 грн, на боржника Філію «Тростянецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні.

Відтак, вимоги скарги про оскарження дій державного виконавця та скасування його постанови про накладення штрафу підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260-261, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою Філії «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» про визнання дій незаконними та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, стягувач ОСОБА_1 закрити.

Роз`яснити Філії «Тростянецьке лісове господарство» ДП «Ліси України», що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. О. Огієнко