РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/383/24

Провадження №2/458/175/2024

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач Турківська міська рада

Самбірського району Львівської області

представник позивача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

15.04.2024 ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області,в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача по лінії матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_5 . Прадід позивача по лінії матері ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а дружина прадіда ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті баби ОСОБА_4 залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який було збудовано прадідом ОСОБА_6 та прабабою ОСОБА_7 в 1974 році. Після смерті прадіда ОСОБА_6 її прабаба ОСОБА_7 не зверталася до нотаріуса про прийняття спадищини пісял смерті чоловіка, однак вважається такою, що прийняла спадщину в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963. Після смерті прабаби ОСОБА_7 її баба ОСОБА_4 прийняла спадщину в порядку п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963. Земельна ділянка під ОЖБ за вказаною адресою до дня смерті знаходилася в постійному користуванні її баби ОСОБА_4 . 05.03.2019 ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла позивачу ОСОБА_1 все своє майно. Позивач фактично спадщину прийняла, оскільки постійно користується житловим будинком та господарськими спорудами, та земельною ділянкою для ОЖБ, доглядає за ними, утримує їх в належному стані. Інших спадкоємців першої черги спадкування, які б прийняли спадщину чи мали обов`язкову частку у спадщині немає. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

Суд своєю ухвалою від 16.04.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання та витребував докази в справі.

23.04.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. надійшли письмові докази, які витребовувалися судом.

08.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Канарєєв І.О. подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Суд своєю ухвалою від 08.05.2024 залучив до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Канарєєв І.О. не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, через систему "Електронний суд" подав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі їх представника, позов визнають.

У підготовче засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 06.11.2001, позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі мати стоїть запис ОСОБА_3 , в графі батько - ОСОБА_8 .

Відповідно до повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження №3 від 29.09.2023, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Як видно з повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб №5 від 29.09.2023, Виконавчим комітетом Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області 24.10.1992 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_10 , про що складено відповідний актовий запис за №12. Шлюб розірвано на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області №458/329/16-ц від 27.04.2016.

07.07.1944 народилася баба позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_11 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане 28.08.1966 Турківським райбюро ЗАГС і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

22.07.1967 Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_13 , про що складено відповідний актовий запис за №21, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 29.07.1967.

19.11.1936 Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області (с. Середа) зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_15 , про що складено відповідний актовий запис за №18, що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.03.1983.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 видане 12.03.2024 Турківським ВДРАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 видане 12.03.2024 Турківським ВДРАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дід позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 видане 05.02.2014 виконавчим комітетом Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області.

Баба позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 23.08.2023 Турківським відділом ДРАЦС у Самбірському району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який було посвідчено 05.03.2019 секретарем Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_16 та зареєстровано в реєстрі за №16, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і на що буде належати їй на момент її смерті, заповіла своїй онуці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок разом з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 27.03.2024 за №478 виданою старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області В.Д. Дупіряк, останнім місцем проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті проживали з ним такі особи: дружина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до довідки від 27.03.2024 за №477 виданої старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_18 , останнім місцем проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України ОСОБА_7 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті проживали з нею такі особи: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З довідки №479 виданої 27.03.2024 старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_18 видно, про те, що останнім місцем проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті проживала одиноко.

Відповідно до довідки №356 від 06.03.2024 виданої старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області В.Д. Дупіряк, земельна ділянка під ОЖБ за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті знаходилася у постійному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно з копії довідки №845 виданої 19.09.2023 старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_18 , житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з довідкою №480 виданої 27.03.2024 старостою села Вовче виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області В.Д. Дупіряк, перейменування с. Середа Турківського району Львівської області на с. Вовче Турківського району Львівської області було в 1992 році.

Земельна ділянка в с. Середа площею 0,065 га, яка призначена для будівництва житлового будинку, перебуває у власності ОСОБА_6 , про що свідчить будівельний паспорт земельної ділянки виданий в 1974 році.

Відповідно до копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 1974 року забудовником за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_6

З плану земельної ділянки в с. Середа, відведеної ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Середнянської сільської ради народних депутатів від №650 від 17.01.1974, видно, що площа ділянки становить 650 м.кв.

З копії погодженого проекту житлового будинку та копії затвердженого плану земельної ділянки, видно, що такі видані власнику ОСОБА_6 .

Відповідно до копії погосподарської книги №02 на 2016 -2023 роки, копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку №02-0359-1 за 2016-2023 головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , 1944 р.н.

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 15.03.2024 №056/429-n, який наданий на запит ОСОБА_1 , українські записи особового імені ОСОБА_19 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4 ; свідоцтво про народження, записи ОСОБА_9 , мати ОСОБА_4 ) й ОСОБА_20 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_11 ) в документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с. 50).

Як видно з відповіді від 19.04.2024 за №108/01-16/02-14 приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М., спадкові справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заводились.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76035749 від 29.02.2024 заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є чинним.

З довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна №376 від 20.12.2023 видно, що загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 20.12.2023 становить 181 234,00 грн.

Згідно з довідкою Самбірського МБТІ Львівської області від 18.03.2024 №646 право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації станом на 01.01.2013 не зареєстровано.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№367979025 від 29.02.2024), відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 74144609 від 29.09.2023) видно, що після смерті ОСОБА_4 нотаріусом заведено спадкову справу №150/2023 номер у спадковому реєстрі 71318230.

Як видно з копії спадкової справи № 150/2023 заведеної приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. після смерті ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом у визначений законом строк звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_21 та 29.02.2024 нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_4 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд встановив, що на час смерті прадіда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім`я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов`язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім`я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Відтак, прабаба позивача ОСОБА_7 є спадкоємцем майна померлого чоловіка ОСОБА_6 першої черги спадкування за законом на підставі ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1960.

Суд встановив, що на час смерті прабаби ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Баба позивача ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої матері ОСОБА_7 першої черги спадкування за законом на підставі ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1960.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 .

Мати позивача ОСОБА_3 є спадкоємцем до обов`язкової частки в спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Однак на час відкриття спадщини зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_4 не проживала, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому спадщину не прийняла.

Інших спадкоємців суд не встановив.

Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті баби, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки постійно користується житловий будинком, господарськими спорудами та земельною ділянкою під ОЖБ, доглядає за ними, утримує їх в належному стані.

У встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, позивач ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи №150/2023 заведеної 29.09.2023, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, на спадковий житловий будинок з приналежними йому господарськими спорудами, позивач отримала відмову в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення її до суду.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Суд встановив, що спірний будинок з господарськими спорудамиза адресою АДРЕСА_1 є збудований в 1974 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, що доводиться технічним звітом від 15.03.2024.

Належність будинку покійній ОСОБА_4 доводиться копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку №02-0359-1, довідками виконавчого комітету Турківської міської ради.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом до майна покійної ОСОБА_4 , підставно просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

Представник відповідача Турківської міської ради Львівської області у поданій суду заяві позов визнав.

Третя особа ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позивач довів підстави позову належними та допустимими доказами, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому за наявності законних підстав та доведеності позовних вимог, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 263 265, 352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області (, адреса: 82500, м. Турка, Січових Стрільців, буд. 62, Самбірський район, Львівська область).

Третя особа: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду складено та підписано 10.05.2024.

Суддя О.І. Кшик