Провадження № 22-ц/811/176/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Лук`янович А.П.

з участю: представника «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2023 року «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні.

В обгрунтування скарги покликається на те, що на виконання вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 462/1438/23, в якій «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»)визнаний потерпілим, Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчі листи від 14 листопада 2023 року про конфіскацію та знищення незаконно виготовлених товарів та знаряддя виробницва, сировини для їх виготовлення, один з яких пред`явлено до виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Стверджує, що звертався до державного виконавця з клопотанням про залучення «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»), як учасника виконавчого провадження, крім того просив повідомити його про місце, час та дату знищення речових доказів, а також не здійснювати знищення речових доказів без участі його представника. Однак державним виконавцем фактично відмовлено у задоволенні клопотання на підставі того, що він не є стороною виконавчого провадження. Вважає, що «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»)є особою, порушення прав на торговельну марку якої встановлено вироком суду, а статтею 14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, права інтелектуальної власності якої порушено, є учасником виконавчого провадження за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177, 229 КК України, статті 51-2 КУпАП. Просить врахувати, що у разі знищення відповідної категорії продукції, позначеної знаками для товарів і послуг суб`єкта господарювання, таке знищення здійснюється у присутності представника відповідного суб`єкта господарювання.

З наведених підстав просить:

-визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчиної Альони Сергіївни в частині незалучення компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») учасником виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 462/1438/23;

-зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчину Альону Сергіївну усунути порушення (поновити порушене право компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»)) шляхом:

1)залучення компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») в якості учасника виконавчого провадження № 73466919 відповідно до виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 462/1438/23;

2)зупинення, до моменту залучення компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») учасником виконавчого провадження № 73466919, вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 73466919в частині знищення речових доказів відповідно до виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 462/1438/23.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 січня 2024 рокузакрито провадження у справі за скаргою «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») в особі адвоката Грунського Володимира Олеговича на бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні №73466919.

Ухвалу суду оскаржила «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»),в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково застосував статтю 447 ЦПК України, зазначивши, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть оскаржити лише сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, безпідставно не взявши до увагу положення Закону України «Про виконавче провадження», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що врегульовує правовий інститут виконавчого провадження, а саме частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що рішення, дій та бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами та іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ. Зазначає, що при суперечностях між загальним та спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він нескасований виданим пізніше загальним актом. Вважає, що є усі законні підстави вважати «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»)учасником виконавчого провадження, оскільки особа, права інтелектуальної власності якої порушено, є учасником виконавчого провадження за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177, 229 КК України, статті 51-2 КУпАП. На думку апелянта, висновки суду про належність справи до адміністративної юрисдикції є безпідставними, оскільки особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю держаного виконавця порушено їхні права у випадку, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності, однак спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а саме шляхом звернення зі скаргою до суду, який видав виконавчий документ, передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом, державним виконавцем Броварського ВДВС Турчиною А.С. відкрито виконавче провадження №73466919 з виконання виконавчого листа №462/1438/23, виданого Залізничним районним судом м. Львова 15.11.2023, відповідно до якого судом ухвалено: речові докази: вилучені за результатами обшуку у нежитлових приміщеннях, котрі знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :07:001:1109 за адресою: АДРЕСА_1 : сигаретна машина, яка складається з бункера для тютюну, набиваної частини сигаретного паперу тютюном та його поклейка, різальної частини сигарет, частини поклейки фільтра сигарет, конвеєра готової продукції сигарет з фільтром, яка обладнана системою управління MITSUBISHI Fx2n-64MR; пакувальна машина, яка складається з частини по фасуванню продукції, частини, яка забезпечує складання сигарет в пачки, частини, яка забезпечує поклейку та формування пачки, які обладнані системою управління SIEMENS 6ES7288-2DEO80AAO SN: SV-L3C72603; частини яка забезпечує обгортання плівкою з системою управління SIEMENS S7-200 SN:SVKDCE7453; частини, яка забезпечує формування пачки в блоки (по 10 пачок) з системою управління SIEMENS S7-200 SMART 6ES7288-1CR40-OAAO, SN: SVKOBN4289; та пульта управління МТ6103ІР SN: ; 118 ящиків з фільтрами до сигарет; 166 шт. пластикових касет для складання сигарет, які упаковані в картонні коробки; 16300 шт. заготовок упаковки для сигарет з написом «BOND»; 20 ящиків з готовою продукцією - сигаретами з написом «BOND» без марок акцизного податку, в кожному по 50 блоків (всього 10 тис. пачок); сигарети з фільтром з сигаретної машини (без упакування) з маркуванням «BOND», які поміщено в картонну коробку; 110 рулонів сигаретного паперу білого кольору; 5 рулонів з пакувальною стрічкою з написом «BOND»; 15 рулонів з фольгованим папером; 5 рулонів з прозорою пакувальною стрічкою; 5 рулонів з пакувальним папером білого кольору; 3 картонних коробки розмірами 70*75*110 см. наповнених тютюном;1 рулон прозорої пакувальної плівки з написом «Duty Free»; 20 зв`язок по 15 заготовок в кожній, картонних коробок; 4 пластикових відра з білим клеєм, 2 з яких з написом Swifttalk1673 та 2 з написом Ірасоll LP2931РВ; вакуумний компресор марки BKCKER серії BCV 300 N3427826 з електро двигуном марки Weg Premium N0088GWP; повітряний фільтр в корпусі чорного кольору; два пилозбірника з електродвигуном марки FDB модель ST39SB N: 03 5FWS039WH1021-0001; 20 рулонів білого пакувального паперу; 20 рулонів прозорої стрічки для пакування; 5 рулонів прозорої плівки для пакування; 10 полімерних відер з синіми кришками наповнених білим клеєм; 57 картонних ящика в кожному по 50 блоків сигарет без марок акцизного податку торгової марки BOND( всього 28500 пачок); два блокноти з чорновими записами; щоденник в обкладинці темно зеленого кольору - конфіскувати на знищення щодо виконання міри покарання у вигляді конфіскації та знищити незаконно виготовлені товари та знаряддя виробництва, сировину для їх виготовлення.

У виконавчому провадженні №73466919 стягувачем є Держава, а боржником ОСОБА_2 .

Статтею 15 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VII «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скаржник у даній справі («Philip Morris Brands Sarl») не є стороною виконавчого провадження у виконавчому провадженні №73466919, при цьому звернувся зі скаргою на дії державного виконавця.

«Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») в особі адвоката Грунського Володимира Олеговича звернувся зі скаргою на бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні №73466919 з приводу незалучення його, як учасника, до вчинення виконавчих дій.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, врегульовано положеннями Розділу VII«Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом вказаної норми закону слід дійти висновку, що рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця, які пов`язані з виконанням судового рішення, можуть бути оскаржені не лише сторонами, а і іншими учасниками.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладача, суб`єкт оціночної діяльності, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176,177 і 229 КК України, статті 51-2 КУпАП.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, як право на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням, яке вчиняється відповідним відділом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України.

У разі оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який був виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову, такий спір належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом України у постановах від 07 червня 2016 року, 22 лютого 2017 року, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2018 року та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року, 21 листопада 2018 року (справа № 569/12295/16-ц) та інших.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У поданій скарзі «Philip Morris Brands Sarl» (« ОСОБА_3 ») просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчиної Альони Сергіївни в частині незалучення компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») учасником виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року на виконання вироку Залізничного районного суду міста Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 462/1438/23; зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчину Альону Сергіївну усунути порушення (поновити порушене право компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»).

Скаргу обґрунтовано з посиланням на статтю 74 Закону № 1404-VIII та статтю 14 цього ж Закону.

Тобто «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл»), вважаючи себе іншим учасником, а не як сторона виконавчого провадження, оскаржує законність дій державного виконавця, пов`язаних з виконанням судового рішення, ухваленого за правилами КПК України, та у зв`язку з порушенням державним виконавцем, на його думку, порядку виконання виконавчого документа, виданого на виконання вироку.

Положеннями статті 539 КПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду зі скаргою) визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеною нормою закону не встановлено порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні вироку суду. Відсутнє і посилання на можливість такого оскарження за правилами ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ця норма узгоджується з правилами адміністративної юрисдикції, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України (у зазначеній редакції), що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки у даному випадку компанії «Philip Morris Brands Sarl» («Філіп Морріс Брендз Сарл») оскаржуються дії державного виконавця з приводку виконання вироку суду у частині конфіскації майна, а законами України не встановлено іншого порядку оскарження цих дій, то суди дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки правило статті 287 КАС України є універсальним.

Розділ VIII КПК України передбачає порядок виконання судових рішень. Зокрема згідно з частиною першою статті 533 цього Кодексу вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

У разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження (частина третя статті 535 КПК України).

Частиною другою статті 534 КПК України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

За змістом частини п`ятої статті 534 КПК України у взаємозв`язку зі статтею 537 цього Кодексу процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Тобто положеннями КПК України (Розділом VIII) не встановлено порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб стосовно виконання судового рішення щодо конфіскації майна у кримінальному провадженні.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено у Законі № 1404-VIII.

Як частиною другою статті 74 названого закону, так і статтею 287 КАС України передбачено загальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання рішень, щодо яких не встановлено у спеціальних законах особливого порядку оскарження.

Відділ державної виконавчої служби є уповноваженим органом з примусового виконання виконавчих документів, відділ державної виконавчої служби діє як суб`єкт владних повноважень, рішення, дії або бездіяльність якого, його посадових осіб, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити у порядку адміністративного судочинства, що відповідає завданням цього судочинства, передбаченим у статті 2 КАС України.

Такі висновки зазначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №586/77/17, провадження №14-556цс18.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки чинним законодавством, КПК України, ЦПК України не встановлено іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, тобто, не віднесено розгляд таких скарг до цивільної юрисдикції.

Висновки суду першої інстанції про те, що «Philip Morris Brands Sarl» (« ОСОБА_3 »), не будучи стороною виконавчого провадження, не вправі оскаржити дії державного виконавця, оскільки не є стороною виконавчого провадження, не спростовують ту обставину, що дана справа підлягає розглядові в порядку адміністративного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи положення ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу «Philip Morris Brands Sarl» (« ОСОБА_3 ») без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк