Провадження № 2-з/686/102/24
УХВАЛА

09 травня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Заворотна О.Л. розглянувши заяву адвоката Іваницького Андрія Мироновича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановила:

08.05.2024 адвокат Іваницький А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим написом, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 21 січня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2269, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 13031,60 грн. за кредитним договором № 797192 від 16.04.2019 року.

Заяву обґрунтовує тим, що має намір подати позов до ТзОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та в разі задоволення позову, та не вжиття заходів забезпечення позову, з доходів позивача відбуватиметься звернення стягнення, що спричинить негативний вплив на фінансове становище позивача та значно утруднить поновлення порушеного права, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи, що предметом позову, який має намір подати заявник є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що заявником останнім обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову, який є взаємопов`язаний з позовними вимогами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суддя -

постановила:

Заяву адвоката Іваницького Андрія Мироновича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

З метою забезпечення позову, зупинити стягнення за виконавчим написом, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 21.01.2021р., зареєстрованим в реєстрі за № 2269, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів в сумі 13 031,60 грн., до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Першому відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали суду: 09.05.2024.

Суддя: