КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7500/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Зазначала, що в провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала справа №756/8087/22 за її позовом до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів за договором про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність) №16В/01/2022 від 15 січня 2022 року. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі №756/8087/22, її позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на її користь 13 158,00 грн. грошового зобов`язання, 1 306,62 грн. інфляційних витрат, 183,85 грн. - три проценти річних, 588,35 грн. судового збору, а всього 15 236,82 грн. Відповідно до вказаного рішення нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат було здійснене за період з 23 березня 2022 року по 08 вересня 2022 року, а їх розмір перерахований виходячи із встановленої судом суми заборгованості. 09 жовтня 2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» сплатило їй 15 186,82 грн. На підставі ст. 625 ЦК України ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» три проценти річних у розмірі 427,18 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 197,77 грн., нарахованих за прострочення виконання з повернення суми передоплати за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року. Також позивачка просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» моральну шкоду у розмір 250 000,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає помилковим висковок суду,що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» добровільно виконало рішення суду та відповідно до платіжної інструкції №7132 від 05 жовтня 2023 року сплатило кошти у розмірі 15 236,82 грн. Обов`язок повернення суми передоплати виник у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не з моменту набрання законної сили рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року у справі №756/8087/22, а з моменту пред`явлення нею вимоги ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про повернення грошових коштів. В даному випадку ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язане було повернути грошові кошти не пізніше 22 березня 2022 року, що було також встановлено рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року. Факт повернення грошових коштів не нівелює обов`язок боржника компенсувати втрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за час неправомірного користування чужими грошовими коштами. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні її вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки в діях ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» наявний весь склад цивільного правопорушення, за яке передбачено покладення обов`язку з відшкодування моральної шкоди. Суд порушив норми процесуального права, зокрема її права подати відповідь на відзив.

Представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було укладено договір № 16В/01/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) відповідно до умов якого ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язалося надати ОСОБА_1 медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 зобов`язалась прийняти, виконувати і сплатити послуги на умовах договору.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів. Зазначала, що сплатила повну вартість послуг у розмірі 30 318 грн., але ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» передбачені договором послуги в повному обсязі не надало, не повернуло їй сплачені за договором кошти. ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека`на 22 194,06 грн. заборгованості за договором, 310,11 грн. три проценти річних та 2 203,93 грн. інфляційні втрати.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року, у справі №756/8087/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека`про стягнення грошових коштів, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 13 158,00 грн. грошового зобов`язання, 1 306,62 грн. інфляційних втрат, 183,85 грн. трьох процентів річних, 588,35 грн. судового збору, а всього 15 236,82 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №7132 від 05 жовтня 2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» добровільно виконало вказане рішення суду та сплатило ОСОБА_1 кошти у розмірі 15 236,82 грн.

ОСОБА_1 порушила питання про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання про повернення коштів та інфляційної складової за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року у розмірі 427,18 грн. та 1 197,77 грн. відповідно, а також моральної шкоди в сумі 250 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 250 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачкою ОСОБА_1 не доведено завдання їй ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» моральної шкоди, понесення моральних страждань внаслідок ненадання медичних послуг за договором № 16В/01/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) від 15 січня 2022 року та прострочення повернення ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошових коштів за ненадані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» приступило до виконання, надавши ОСОБА_1 цілий пакет медичних послуг, але припинило свою діяльність та надання послуг за договором № 16В/01/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) від 15 січня 2022 року в зв`язку з збройною агресією РФ та здійсненням військових дій. Також ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» повернуло ОСОБА_1 кошти за ненадані послуги в сумі 13 158,00 грн.

ОСОБА_1 не надала доказів того, що припинення надання відповідачем послуг за договором та затримка у поверненні коштів у зв`язку з розірванням договору призвели до фізичних або душевних страждань, мало для неї конкретні негативні наслідки.

Відшкодування моральної шкоди не було передбачено умовами укладеного сторонами договору№ 16В/01/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) від 15 січня 2022 року.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» трьох процентів річних та інфляційної складової.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України. При цьому кредитор має право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за весь період прострочення грошового зобов`язання до моменту його фактичного виконання.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» трьох процентів річних та інфляційної складової, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» отримало копію постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року про залишення без змін рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22. 03 жовтня 2023 року та 05 жовтня 2023 року відповідач сплатив ОСОБА_1 кошти на виконання рішення суду у розмірі 15 236,82 грн.

Суд першої інстанції не врахував, що зобов`язання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» повернути кошти в розмірі 13 158,00 грн. виникло не на підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22, а у зв`язку з розірванням договору № 16В/01/2022 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) пакет «Базовий» з 14-20 тижнів - до пологів (одно плідна вагітність) від 15 січня 2022 року за згодою сторін, на підставі вимоги ОСОБА_1 від 14 березня 2022 року.

Крім того, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22 вже було стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 інфляційну складову в сумі 1 306,62 грн. та три проценти річних в сумі 183,85 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за попередній період - з 23 березня 2022 року по 08 вересня 2022 року.Таким чином, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22 підтверджено наявність у ОСОБА_1 права на стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, починаючи із 23 березня 2022 року. Оскільки кредитор зберігає за собою право на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за весь період прострочення до моменту виконання зобов`язання, звернення ОСОБА_1 до Оболонського районного суду м.Києва з позовом про стягнення внесених за договором суми коштів та перегляд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22 в апеляційному порядку, не виключає права ОСОБА_1 на стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум до фактичного повернення коштів.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» трьох процентів річних та інфляційної складової.

Як було зазначено, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в справі №756/8087/22 стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 інфляційну складову та три проценти річних за період з 23 березня 2022 року по 08 вересня 2022 року. Заперечуючи проти позову, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не оскаржило наведених ОСОБА_1 розрахунків трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року. Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання про повернення коштів у розмірі 427,18 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1197,77 грн.за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року, є законним та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних і інфляційної складової, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення із ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання про повернення коштів за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року у розмірі 427,18 грн. та інфляційних втрат за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року у розмірі 1 197,77 грн.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також порушила питання про стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на її користь витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 25 000,00 грн. Разом з тим ОСОБА_1 не заявляла про відшкодування відповідних витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції. А тому, колегія суддів не вбачає підстав для їх стягнення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення трьох процентів річних і інфляційної складової, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання про повернення коштів за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року у розмірі 427,18 грн. та інфляційні втрати за період з 09 вересня 2022 року по 08 жовтня 2023 року у розмірі 1 197,77 грн., а всього 1624,95 грн.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про відшкодування моральної шкоди рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.