Справа № 307/824/24
Провадження № 2/307/189/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 10 листопада 2016 року, від якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тячівського районного суду від 01 листопада 2023 року шлюб між ними було розірвано. 3 огляду на те, що син має проблеми зі здоров`ям, часто хворіє, потребує постійного медикаментозного лікування та особливого догляду, достатній рівень для забезпечення його життя та розвитку вона не може забезпечити. Дитині встановлений діагноз «дитячий аутизм», що, зокрема підтверджується випискою з реабілітаційної карти пацієнта Центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю «Відродження». Останнім часом для забезпечення потреб дитини були здійснені заходи щодо купівлі сезонного одягу, сплачено за харчування у їдальні дитячого дошкільного закладу виховання, що призводить до значних та непомірних для неї фінансових витрат. Через те, що дитина потребує постійного догляду, має специфічний стан здоров`я та є ще досить малою дитиною, позивачка працювати можливості не має. Батько дитини ОСОБА_2 наразі офіційно не працевлаштований, але їй точно відомо, що він працює без офіційного працевлаштування на будівництві та отримує стабільний дохід. Крім того, відповідач є здоровим, працездатним, інших дітей або осіб на утриманні не має. Позивачка зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені з березня 2022 року і з цього часу припинилася будь-яка допомога з боку відповідача, хоча вона зверталася до відповідача в телефонних розмовах щодо надання ним такої допомоги на утримання дитини. У зв`язку з цим позивачка вважає, що відповідач має сплатити їй аліменти і за минулий період, починаючи з 1 березня 2022 року.

Просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2022 року і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2016 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 1 листопада 2023 року в цивільній справі №307/3258/23 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 1 листопада 2023 року в цивільній справі №307/3258/23.

Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітньогосина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 значиться відповідач ОСОБА_2 , та який перебуває на утриманні позивачки.

З виписки консультативного огляду обласного дитячого психіатра ОСОБА_6 від 03 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я не реагує, інструкції лікаря не виконує, безцільно рухається по кабінету; зі слів матері туалет самостійно не відвідує та нічим не цікавиться; дитині рекомендовано нагляд дитячого психіатра, оформлення соціальної пенсії по дитячій інвалідності, заняття по формуванню мовлення, курси реабілітації в спеціалізованих центрах три чотири рази на рік.

Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, сама проживає з дитиною та сама веде догляд за нею, стан здоров`я дитини, яка хворіє, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до його повноліття.

Також, позивачка ОСОБА_1 , яка звернулася до суду з даним позовом 28 лютого 2024 року, просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку, починаючи з 01 березня 2022 року, тобто за минулий час.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст.191 СК України, при цьому додані до матеріалів справи виписки, чеки на іноземній мові без перекладу, переписка через Додаток також не підтверджують обставини щодо ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Таким чином, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

А тому, суд вважає, що аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, слід стягувати починаючи з 28 лютого 2024 року і до його повноліття.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Тобто, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Натомість не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що винагорода в розмірі 2600 гривень витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає критерію «розумної необхідності» таких витрат.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 гривень.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76-78, 80, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 183, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крива, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 лютого 2024 року, і до його повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крива, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Крива, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_2 , України, РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий В.І. Бобрушко