ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8943/24
провадження № 2/753/6180/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказана позовна заява сформована 02.05.2024 в системі «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» - Васильєвою Іриною Василівною.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Так, позовна заява мотивована тим, що 27.10.2005 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» було укладено кредитний договір №434-Ф, а 27.01.2006 кредитний договір №506-Ф. 18.06.2013 АТ «Дельта Банк» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги №1. 15.04.2020 ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами на підставі договору №2227/К про відступлення прав вимоги. Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2019, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 30.08.2023, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитними договорами №434-Ф та №506-Ф у розмірі 6 053 152,39 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванютою І.М. від 27.09.2021 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №753/20537/18, виданого Дарницьким районним судом м. Києва. Враховуючи те, що станом на день звернення з даним позовом до суду заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним виконавчим листом не погашена, виконавче провадження досі триває, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, прохає суд стягнути з останньої 3% річних у розмірі 889 564,64 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 2 935 316,17 грн., а всього 3 824 880,81 грн.

Відповідно до стст. 1, 3 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), стст. 2, 4-5, 12-13, 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

За приписом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: - справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу.

Частиною першою, другою статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, законом встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Зі змісту даної позовної заяви та з прохальної її частини вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру, зокрема про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 824 880,81 грн., яка складається з 3% річних у розмірі 889 564,64 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 2 935 316,17 грн., тобто ціна позову в якому перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак дана справа не відноситься до категорії малозначних відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 583/783/18, провадження № 61-10656св19.

При цьому, дана позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» - Васильєвою І.В. на підставі довіреності від 01.01.2024, у якій зазначено, що остання діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2561 від 16.07.2012, виданого на підставі Рішення Дніпропетровської обласної КДКА №8 від 09.07.2012. Разом із цим, суд зазначає, що вказане свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2561 від 16.07.2012 в матеріалах справи відсутнє.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи те, що дана цивільна справа не відноситься до категорії малозначних справ, а також враховуючи вищевказані вимоги закону, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала, оскільки підписувати та подавати такі заяви від імені позивача має право виключно адвокат.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.