Провадження № 2-п/131/4/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року у цивільній справі № 756/14204/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 756/14204/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено повністю, стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 703270468 від 05 травня 2021року в розмірі 87840 (вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн 89 коп., з яких: 21996,00 грн сума заборгованості по основному боргу; 65844,89 грн сума заборгованості по відсоткам та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

07 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, при цьому просила призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На обгрунтування заяви зазначила, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів видачі їй банківських карт, відкриття їй рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках, або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписки з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт перерахування їй кредитних коштів на банківські картки та наявність у нього заборгованості за кредитом.

Щодо договорів факторингу, то ОСОБА_1 вважає, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 05 травня 2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та нею, а тому суд дійшов помилкового висновку про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за вказаним кредитним договором.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву про вирішення даної заяви за її відсутності.

Представник позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши зміст заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи № 756/14204/23 приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 11 квітня 2024 року Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 756/14204/23 за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено, стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № 703270468 від 05 травня 2021року в розмірі 87840 (вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн 89 коп., з яких: 21996,00 грн сума заборгованості по основному боргу; 65844,89 грн сума заборгованості по відсоткам та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору (а.с.119-121).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої, заочне рішення підлягає скасуванню. З аналізу даної норми вбачається, що для задоволення заяви про перегляд заочного рішення потрібна обов`язкова наявність таких умов: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 3) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто саме наявність одночасно цих трьох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Так, 07 травня 2024 року відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Однак, в обґрунтування викладених в заяві обставин щодо підстав скасування заочного рішення, відповідачем не наведено жодного посилання на належні, достатні та допустимі докази, які б надали суду можливість встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи, так як це є необхідною умовою при розгляді заяви щодо перегляду заочного рішення суду, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодження заявника з винесеним рішенням по суті. Мотивування заяви про скасування заочного рішення у вказаній частині фактично зводиться до цитат законодавства.

Крім того, згідно матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 були надіслані рекомендовані поштові відправлення про виклик до суду на 11:30 год. 28 березня 2024 року та на 10:30 год. 11 квітня 2024 року. Дану адресу відповідач вказує і в заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 131). Однак вказані відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.99,107). Відзиву та клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Так, до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги те, відповідач була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, однак у судове засідання повторно не з`явилася, відзиву не надала, заяв та клопотань від неї про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а також те, що відповідач не надала суду доказів у справі в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, які могли б істотно вплинути на вирішення спору, і які не були надані суду з причини відсутності сторони в судовому засіданні, суд, беручи у сукупності всі ці обставини, не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення відповідача слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 354, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2024 року у цивільній справі № 756/14204/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: