Провадження № 2/761/6969/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» про визнання права власності на майнові права, -

встановив:

У квітні 2024р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до зазначеного відповідача в якому просить суд:

-визнати право власності позивачки на майнові права за кредитним договором №1.06080560 від 10 серпня 2006р. та договором іпотеки від 10 серпня 2006р., що були укладені між Закритим акціонерним товариством «міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» та ОСОБА_2 .

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Приписами ч. 1 та 2 ст. 95 ЦПК України, визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Натомість, позивачкою по тексту позову, після змісту вимог, зазначено ряд додатків з №1 по №12, та надано суду лише додаток №1 (квитанція про сплату судового збору), інші додатки відсутні, про що свідчить акт Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024р.

Відтак, позивачці необхідно надати суду додатки до позову під наступними номерами: з №2 по №12 у кількості для суду та учасників процесу.

Крім того, відповідно до 175 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити:

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог:які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких грунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

При цьому, заявлені позивачкою вимога є некоректною та такою, що не відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України, способам захисту цивільних прав та інтересів, з огляду на наступне.

Як вбачається із тексту позову, позивачка просить суд визнати за нею право власності на майнові права за кредитним договором №1.06080560 від 10 серпня 2006р. та договором іпотеки від 10 серпня 2006р., що були укладені між Закритим акціонерним товариством «міжнародний іпотечний банк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» та ОСОБА_2 .

Так, пункт 1) ч. 2 ст. 16 ЦК України, визначає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Частина 1 ст. 316 ЦК України регламентує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, у постанові від 18 листопада 2015р. у справі № 6-1858цс15 Верховний Суд України констатував, що за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Водночас, відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019р. в справі № 761/5156/13-ц (провадження № 14-425цс19) вказано, що: «під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, майнове право - це обмежене речове право, за яким його власник наділений певними, але не всіма, правами щодо майна».

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володінн, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Правовий аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що визнання права власності та визнання майнових прав за своєю правовою природою є різними способами захисту цивільних прав та інтересів, відтак, заявлена позивачкою позовна вимога про визнання за нею права власності на майнові права є некоректною, а тому, на переконня суду, зміст вимог потребує уточнення, у відповідності до ст. 16 ЦК України.

Також позивачці необхідно зазначити виклад обставин, які обґрунтовуватимуть підстави уточненого змісту вимог.

Крім того, у разі задоволення позовних вимог, рішення суду безпосередньо впливатиме на права та обов`язки однієї із сторін за договором кредиту та іпотеки ОСОБА_2 , а тому позивачці необхідно зазначити останнього у складі учасників позову, а також надати суду примірник позову для направлення зазначеній особі.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду нову редакцію позовної заяви для суду з належним чином завіреними додактами з №2 по №12, уточненим змістом позовних вимог, викладом обставин, які обґрунтовують заявлені вимоги, уточненим колом учасників справи (зазначити в складі учасників ОСОБА_2 ).

Надати виправлену редакцію позову у кількості для суду та учасників судового процесу.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» про визнанн права власності на майнові права - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: