13.05.2024 Справа № 756/5129/24
Унікальний номер 756/5129/24
Провадження номер 2-з/756/87/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

13 травня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджемт» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

19 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати неправомірними дії ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» щодо нарахування ОСОБА_1 неустойки за Попереднім договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1977 від 26 жовтня 2017 року, починаючи з 03 квітня 2017 року; визнати неправомірними дії ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» щодо необґрунтованого ухилення від укладання з ОСОБА_1 основного договору купівлі-продажу квартири за нотаріально посвідченим 26 жовтня 2017 року за реєстровим № 1977 попереднім договором купівлі-продажу квартири; зобов`язати ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» укласти з ОСОБА_1 основний договір купівлі-продажу квартири в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , протягом 30-ти днів з дня набрання рішенням законної сили; стягнути з ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. звільнити від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

10 травня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить: заборонити до часу набрання законної сили судовим рішенням ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, яке діє від свого імені та за рахунок і в інтересах активів пайового венчурного інвестиційного фонду «ІНТЕРГАЛБУДІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код фонду за ЄДРІСІ 2331641)) вчиняти будь-які дії (відчуження, обтяження, вселення, передача в оренду та ін.) щодо квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 36,9 кв.м. житловою - 16,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), належної відповідачу на праві власності; заборонити до часу набрання законної сили судовим рішення. органам державної реєстрації права власності на нерухоме майн та державним реєстраторам будь-яким способом проводити дії спрямовані на зміну права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 36,9 кв.м. житловою - 16,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), належної на праві власності ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» » (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, яке діє від свого імені та за рахунок і в інтересах активів пайового венчурного інвестиційного фонду «ІНТЕРГАЛБУДІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу (код фонду за ЄДРІСІ 2331641)), або будь-яким способом обтяжувати вказане нерухоме майно та проводити реєстрацію правочинів щодо цієї квартири.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 10 травня 2024 року заяву передано до розгляду головуючому судді Шролик І.С.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов попереднього договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2017 року, всупереч положенням ст. 635 ЦК України та письмової пропозиції позивача від 17 жовтня 2023 року безпідставно ухиляється від укладання основного договору купівлі-продажу квартири, то на думку позивача існує реальна загроза, що відповідач як власник зазначеного нерухомого майна, може відчужити квартиру, або обтяжити її, що унеможливить виконання рішення суду в частині вимог про зобов`язання відповідача укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу квартири, протягом 30 днів з дня набрання цим рішенням законної сили, в разі ухвалення його на користь позивача.

Дослідивши заяву, подані в її обґрунтування матеріали, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зі змісту поданої заяви та заявлених позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є незгода позивача ОСОБА_1 з обсягом нарахованої неустойки в загальному розмірі 315983,81 грн, та через що, ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» до часу погашення зобов`язання відмовляється укласти з ОСОБА_1 основний договір купівлі-продажу квартири в житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 .

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів наміру відпвідача відчужити об`єкт нерухомості, а аткож неможливсті виконання рішення суду (наприклад, що відповідач веде підготовку до відчуження квартири, інші реальні дії відповідача спрямовані на уникнення в майбутньому виконання рішення суду).

З наведених підстав суд вважає, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджемт» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 травня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик