Справа №490/1204/24
Провадження №2/490/1701/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Чаричанського П.О.,
за участю секретаря Циганкова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна
В обґрунтування позову вказала, що між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 21.12.2018 року було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним районним в м.Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01.02.2024 року шлюб між ними було розірвано.
Під час перебування в шлюбі сторони набули права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , а саме: нежитлові приміщення літ В-1, загальною площею 28,4 кв.м.
Право власності на нежитлове приміщення підтверджується Договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.02.2021 року, що зареєстрований в реєстрі №133.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №243893538 від 10.02.2021 року за ОСОБА_2 зареєстровано 1/1 право власності на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні позивач та її представник не з`явилися про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача- адвоката Онищенко Л.В. надійшла заява від 20.05.2024р. про неможливість прибуття представника, а також самої позивачки, в судове засідання, просила суд розглянути справу без участі позивачки та її представника за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01.02.2024 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 21.12.2018 року Центральним районним в м.Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».
Згідно Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09.02.2021 року, що зареєстрований в реєстрі №133, ОСОБА_2 , є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 .
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно №369743306 від 14.03.2024р. право власності на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , розмір частки 1/1, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 133, виданий 10.02.2021 видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська К.Т.
Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Виходячи з вищенаведеного, нежитлове приміщення №26, загальною площею 28,4 кв.м. літери В-1 по АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, так як придбане за час перебування у шлюбі.
Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Статтею 15 ЦК України, передбачено що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною власністю подружжя та поділ майна - задовольнити повністю.
Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Чаричанський