Справа № 363/5172/23
Провадження №2/151/7/24
10 травня 2024 року смт. Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Моцного В.С.
за участю:
секретаря судових засідань Добровольської М.С. представника позивача адвоката Негребецької Ю.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою адвоката Негребецької Юлії Едуардівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,
05 грудня 2023 року адвокат Негребецька Ю.В. звернулася до суду із позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2011 був укладений шлюб між позивачем та відповідачкою, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Починаючи з квітня 2022 року сторони за спільним рішенням почали проживати окремо. При цьому, відношення батька ОСОБА_1 до свого сина ОСОБА_4 не змінилось, так само виконував свої батьківські обов`язки, піклувався, виховував сина. матеріально повністю забезпечував, приймав ключову роль у всіх заходах лікувальних та реабілітаційних програм відносно сина. 09.02.2023 року ОСОБА_2 подала до Дніпровського районного суду м. Києва позов про розірвання шлюбу із ОСОБА_1 , який розірвано 23.03.2023. ОСОБА_1 неодноразово пропонував ОСОБА_2 досудове врегулювання, шляхом підписання у нотаріуса договору щодо порядку та участі вихованні дитини, матеріального забезпечення, але дана пропозиція ОСОБА_2 була не цікава. Між сторонами припинені шлюбні відносини, але ОСОБА_1 виконує батьківські обов`язки відносно свого сина ОСОБА_3 , любить його і все робить для того щоб забезпечити дитині гідне життя. Батько постійно намагається побачити сина ОСОБА_4 , але мати не пускає навіть на поріг батька. На телефонні дзвінки не відповідає, тотальне ігнорування. На перших етапах, ОСОБА_1 не хотів залучати ані правоохоронні органи ані компетентні органи які займаються питанням захисту дітей, щоб не травмувати психіку дитини і бажав врегулювати це мирним шляхом, але кожні його спроби приймати участь у вихованні дитини спілкуватись з ним, бачити свого сина, були марними. Кожна спроба, ще більше провокувала ОСОБА_2 на здійснення нею кроків щодо створення агресивного налаштування дитини проти батька. За наслідком систематичного обмеження з боку відповідачки щодо приймання участі батька - ОСОБА_1 в житті дитини, в його утриманні, вихованні та в матеріальному забезпеченні, ОСОБА_1 в літку 2023 року звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Вишгородської міської ради щодо розгляду питання про встановлення порядку щодо визначення способу участі у виховані малолітньої дитини і йому були встановлені дні, години в які позивач міг би бачити сина, але відповідачка продовжує створювати перешкоди у зустрічі із дитиною, у зв`язку з чим просить позов задоволити.
07 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Негребецька Ю.Е. позов підтримала, дала пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просила позов задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Балюк Ю.О. у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали.
Представник третьої особи т.в.о міського голови Вишгородської міської Ради Ірина Мельник у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять задовольнити позов в частині стосовно визначення місця та зустрічей батька з дитиною, але відповідно до порядку затвердженого рішенням виконавчого комітету №442 від 19 вересня 2023 року.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києв, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 15)
Згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року, справа № 755/1808/23, шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19 вересня 2023 № 442 про визначення порядку участі батька у вихованні дитини, встановлено спосіб участі ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином: перша та третя субота і неділя місяця (у суботу о 09.00 год батько забирає дитину та повертає матері у неділю о 20.00 год.); перший та третій четвер місяця (після навчального процесу батько забирає дитину та повертає до місця проживання дитини о 19.00 год.); день народження батька дитина щорічно проводить із батьком; день народження матері дитина щорічно проводить із матір`ю; день народження дитини кожний парний рік проводить з батьком; день народження дитини кожний непарний рік проводить, із матір`ю; напередодні дня народження дитини (3 жовтня) кожний парний рік із батьком; канікули осінні, зимові, весняні - щорічно перша половина канікул дитина проводить із батьком, друга половина канікул із матір`ю; канікули літні 30 днів дитина проводить із батьком; святкові дні - парний рік дитина святкує із батьком, не парний рік - із матір`ю; з правом відвідування культурних, навчальних, розважальних заходів, кінотеатрів, театрів з правом забирати дитину до свого місця проживання та залишати з ночівлею за місцем проживання батька без супроводу матері за умови: дотримання режиму харчування, відпочинку, відвідування гуртків, правил безпеки, установлених для дітей даного віку. Рекомендувати батьку дитини, ОСОБА_1 , не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її та матеріально утримувати. Рекомендувати матері дитини, ОСОБА_2 , поважати батьківські права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. ОСОБА_1 забирає дитину від місця проживання її матері, ОСОБА_2 , та привозить дитину до місця проживання матері. Сторони можуть встановити інші, а ніж передбачені рішенням способи участі одного з батьків у вихованні дітей, уклавши за домовленістю усну або письмову угоду.
Таким чином між сторонами виник спір з приводу участі позивача у вихованні та спілкуванні із сином.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Негребецьку Ю.Е, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України та статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено що у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою, залишилась проживати з останньою.
Представник позивача адвокат Негребецька Ю.Е. зазначає, що відповідачкою чиняться перешкоди у вихованні та спілкуванні позивачу із сином.
Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Преамбулою, ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з положенням ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.
Як передбачено ст. 150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19 вересня 2023 року № 442 встановлено спосіб участі позивача ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2 ст. 141 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Згідно зі ч. 1 ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Частинами першою - третьою статті 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).
Стаття 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
З огляду на ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
На підставі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Частиною 2 статті 159 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з батьками.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
Звертаючись із даним позовом до суду, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Негребецька Ю.Е., зазначила, що відповідачка ухиляється від виконання рішення про визначення порядку участі його, як батька, у вихованні дитини та перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною.
Таким чином, суд вважає, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, має право на особисте спілкування з дитиною, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.
При вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Встановлюючи порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід взяти до уваги поведінку батька, яка, як встановлено судом, спрямована на участь у вихованні та житті дитини.
Із дослідженого в судовому засіданні рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19 вересня 2023 року №442, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Дане рішення виконавчого комітету суд вважає обґрунтованим, оскільки у такому враховано інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином. Відповідачка дане рішення не оскаржувала.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав, його негативна поведінка відносно дитини не підтверджена жодними доказами, малолітній вік дитини, вікові особливості її психоемоційного розвитку, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також те, що малолітній ОСОБА_3 досяг того віку, коли він може перебувати певні періоди часу без матері та дотриманий розумний баланс на участь у вихованні дитини між батьками, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
На переконання суду, задля збереження зв`язку дитини із батьком саме такий спосіб участі позивача у спілкуванні і вихованні дитини є таким, що відповідатиме віковим потребам дитини, та буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання сина.
Водночас суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки мають право у майбутньому змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дочки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.
Керуючись статтями 13, 76-78, 81, 211, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) для участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:
- перша та третя субота і неділя місяця (у суботу о 09:00 год батько забирає дитину та повертає матері у неділю о 20.00 год) без присутості матері;
- перший та третій четвер місяця (після навчального процесу батько забирає дитину та повертає до місця проживання дитини о 19:00 год) без присутності матері;
- день народження батька дитина щорічно проводить із батьком без присутності матері;
- день народження дитини кожний парний рік проводить з батьком без присутності матері;
- напередодні дня народження дитини (3 жовтня) кожний не парний рік дитина проводить із батьком без присутності матері:
- канікули осінні, зимові, весняні - щорічно перша половина канікул дитина проводить із батьком без присутності матері;
- канікули літні 30 днів дитина проводить із батьком без присутності матері;
- святкові дні - парний рік дитина святкує із батьком без присутності матері з правом відвідування культурних, навчальних, розважальних заходів, кінотеатрів, театрів з правом забирати дитину до свого місця проживання та залишати з ночівлею за місцем проживання батька без супроводу матері.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ) сплачений судовий збір в сумі 2 185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 85 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2024 року.
Суддя Валерій МОЦНИЙ