Провадження № 6/761/36/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі: Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у рішенні суду, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва засобами поштового зв`язку надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у рішенні суду.

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що 08 грудня 2020 року рішенням Шевченківський районний суд міста Києва у цивільній справі № 761/15497/20 задоволено позов AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018.

Заявник вказує, що рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018 не погашена.

12.12.2020 AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги № II - 2020 згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до умов Договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018.

Враховуючи викладене, заявник просив замінити стягувача по справі № 761/15497/20 з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021 вищевказана заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2021 прийнято заяву та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому у судове засідання, яке призначене на 29.02.2024, представник заявника та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. У заяві про заміну стягувача заявник просив провести розгляд справи без участі представника.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2020 по справі № 761/15497/20 позов Акціонерного товариства «КредіАгріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018 в загальному розмірі 67 430,94 грн, судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

12.12.2020 між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», укладено Договір відступлення права вимоги № II - 2020 згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за кредитними договорами. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», набуває статусу Нового Кредитора та отримує право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018.

У матеріалах справи відсутні дані про видачу виконавчого листа по справі № 761/15497/20, пред`явлення виконавчого документу до виконання чи наявність відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду від 08.12.2020 по справі № 761/15497/20.

Вирішуючи питання обґрунтованості наведених заявником підстав для заміни стягувача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вказані вимоги законодавства не містять положення про можливість заміни стягувача у рішенні суду, як того просить ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у своїй заяві. Доказів наявності виконавчого листа по справі № 761/15497/20, відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 08.12.2020 заявником не надано.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» за № 8 від 25.09.2015, при вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з правонаступництвом через відступлення права вимоги суд має з`ясувати, чи наявний договір відступлення права вимоги, який є доказом правонаступництва.

Тому належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір відступлення права вимоги, зокрема той, що набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Крім цього, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим, для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього (постанова ВП ВС від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10).

Як вже встановлено судом, 12.12.2020 між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», укладено Договір відступлення права вимоги № II - 2020.

Заявник вказує, що за умовами даного договору, право вимоги за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал».

Проте, згідно п. 4 договору № II - 2020 визначено, що вартість прав вимоги, належна до сплати первісному кредитору, встановлюється в Реєстрі прав вимоги, та складає:

1)6.9% (% затверджений на конкурсі (тендері)) від суми заборгованості (тіло, проценти, комісія нараховані первісним кредитором на дату підписання Реєстру прав вимог) за (Готівкові кредити та кредитні картки на споживчі потреби (без забезпечення) з простроченою заборгованістю від 180 днів);

2)4,15 % (% затверджений на конкурсі (тендері)) від суми заборгованості (тіло, проценти, комісія нараховані первісним кредитором на дату підписання Реєстру прав вимог) за (Готівкові кредити та кредитні картки на споживчі потреби (без забезпечення) з простроченою заборгованістю від 360 днів).

Право вимоги у розрізі окремих заборгованостей/кредитних договорів визначається у відповідному Реєстрі прав вимог.

Заявником надано копію Реєстру прав вимог №1 від 23.12.2020, згідно якого на умовах договору первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5/2881458 від 19.11.2018, загальна сума заборгованості - 82 229,64 грн.

Натомість, до заяви надано платіжне доручення № 20756 від 24.12.2020 про оплату вартості прав вимог згідно додатку 1 до Договору № II - 2020 на суму 1 031 106,20 грн.

Оскільки Реєстру прав вимог №1 від 23.12.2020 до Договору № II - 2020 не містить загальну суму заборгованості за кредитними договорами, право вимоги за якими відступаються, тому суд позбавлений можливості перевірити виконання ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» умов п. 4 договору № II - 2020.

А відтак, доказів переходу (відступлення) прав вимоги, як підтвердження виконання умов договору, оплати вартості права вимоги, матеріали заяви про заміну сторони не містять.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про заміну стягувача у рішенні суду є не обґрунтованими, не відповідають положенням законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.259, 260, 261, 263, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у рішенні суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: