КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 489/4733/23
Провадження № 2/488/517/24 р.
30.04.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь 3% річних в розмірі 428,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 2404,20 грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 858,88 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2900,00 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що 16.09.2021 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та стягнуто з відповідачки матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 2000,00 грн. та 4141,00 грн. судових витрат.
29.12.2021 року позивач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку.
06.01.2022 року Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 68053625.
10.08.2023 року відповідачкою було фактично виконано рішення суду від 16.09.2021 року.
Посилаючись на ту обставину, що грошове зобов`язання було виконано відповідачкою невчасно, позивач вказує на право застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
Ухвалою судді від 22.09.2023 року відкрито провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачці, що вона має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.
Відповідачці була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк відзиву та клопотань до суду не надала, в судове засідання не з`явилася, хоча судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причини неявки суду не надала.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі та участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Враховуючи те, що від відповідачки заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходили, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячі із наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2021 року позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 2000,00 грн. та 4141,00 грн. судових витрат.
06.01.2022 року за заявою ОСОБА_1 Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 68053625. 10.08.2023 року відповідачкою ОСОБА_2 борг сплачено, що підтверджено випискою з рахунку позивача.
За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що грошове зобов`язання було виконано відповідачкою невчасно, предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України у звязку з неналежним виконанням зобов`язання.
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо нарахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми необхідно встановити не тільки факт прострочення та розмір простроченого боргу, але і чіткі дату початку та дату закінчення прострочення відповідної конкретної суми боргу, оскільки лише саме за цей період прострочення у кредитора є право на нарахування боржнику вищевказаних індексу інфляції та 3% річних на цю суму боргу.
Позивач зазначає, що виникнення грошового зобов`язання мало початок з наступного дня винесення ухвали суду про відкриття провадження по справі № 489/1377/21 14.04.2021 року та до дня виконання відповідачкою грошового зобов`язання 09.08.2023 року.
Між тим, суд зазначає, що наявність грошового зобов`язання відповідачки перед позивачем підтверджено та встановлено саме рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.09.2021 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 2000,00 грн. та 4141,00 грн. судових витрат.
Таким чином, позивач має право на стягнення індексу інфляції та 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, а саме: з 17.09.2021 року (наступний день від дати ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором) по 09.08.2023 року (день, який передував даті остаточного погашення сумми заборгованості).
Розрахунок індексу інфляції проведено наступним чином: IIc (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) = 1.34657720
Інфляційне збільшення: 6141,00 x 1.34657720 - 6141,00 = 2128,33 грн.
Розрахунок 3% річних: 6141,00 x 3 % x 693 : 365 : 100 = 349,78 грн.
Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати в розмірі 2128,33 грн. та 3% річних в розмірі 349,78 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2900,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено ст.ст. 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження якого як представника посвідчується довіреністю або ордером.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги ті обставини, що витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, які підтверджується матеріалами справи і, на думку суду, є доведеним, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 2900,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.
В порядку ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 858,88 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в розмірі 2128,33 грн. та 3% річних в розмірі 349,78 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2900,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 858,88 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачці.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.І. Селіщева