ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3731/24 Справа № 199/7278/23 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Барильської А.П., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2024 року по справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2023 року акціонерне товариство «Ацент-Банк» (далі - АТ «Ацент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 31 липня 2021 року ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви, приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору б/н та отримання кредитної картки, на підставі чого остання отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на залишок заборгованості за кредитом.

Зазначали, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та "Тарифами", які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві.

Вказували, що відповідно до п.п.2.1.1.1.3 договору відповідачка надала свою згоду щодо права банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 допустила значне порушення взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 30 липня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 18 325, 62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 14 411,30 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 3 914,32 грн., а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 31 липня 2021 року у загальному розмірі 18 325,62 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2024 року в задоволенні позову АТ «Ацент-Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов банку задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові, не взяв до уваги, що відповідачка особистим підписом підтвердила факт ознайомлення під час підписання анкети-заяви з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно ознайомлюватися з їх змінами на веб-сайті банку, позичальник користувалася кредитом,тобто погодилася із вказаними умовами, оскільки укладений кредитний договір є договором оферти; зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, оскільки відповідачем за допомогою електронного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому сторони погодили умови кредитування, строки, процентну ставку тощо. Підпис було здійснено за допомогою номеру телефону відповідачки, зазначеного нею в анкеті-заяві, на який було направлено одноразовий ідентифікатор. Звертали увагу на паспорт споживчого кредиту.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 18 325,62 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 липня 2021 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклету складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Позивачем додано до позову витяг з Умов та правил надання банківських послуги у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», який відповідачкою не підписаний.

Позивач також надав до позову Тарифи по картці «Зелена», який також відповідачкою не підписаний.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 30 липня 2023 року банком рахується заборгованість у загальному розмірі 18 325,62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 14 411,30 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 3 914,32 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив із недоведеності факту видачі позичальниці кредитних коштів, докази видачі позичальниці картки зі строком її дії та кредитних коштів, а також докази збільшення або зменшення кредитного ліміту відсутні. Витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» і Тарифи користування кредитною карткою не підписані відповідачкою. Сама по собі анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить даних про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 , а також домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що АТ «Акцент-Банк» не довів існування кредитних правовідносин між сторонами, оскільки на підтвердження цього банком було надано суду тільки розрахунок заборгованості, паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву, у якій зазначено виключно анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність.

У вказаній анкеті-заяві відсутні дані про те, який тип картки виявила бажання оформити ОСОБА_1 , строк її дії, розмір процентів за користування кредитом, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту тощо (а.с.11).

При цьому, у паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» у розділі «підпис споживача» зазначено, що підпис клієнта ОСОБА_1 підтверджено за номером телефону, що чинним законодавством не передбачено, а тому не приймається судом як доказ укладення кредитного договору з відповідачем (а.с.12-13).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов

та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема неустойка за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг

з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розуміла відповідачка ОСОБА_1 , ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови

та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі

№ 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (31 липня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07 вересня 2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які надав банк, відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк».

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131 цс 19.

В апеляційній скарзі АТ «Акцент-Банк» посилається на те, що, підписуючи анкету-заяву, відповідачка ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, а отже виявила згоду на укладення кредитного договору, проте Умови та Правила надання банківських послуг, витяг з тарифів банку, не містять підпису ОСОБА_1 , тому відсутні підстави вважати, що остання була ознайомлена із ними.

Доводи апеляційної скарги АТ «Акцент-Банк» про те, що банком надано достатньо доказів на підтвердження видачі відповідачці кредитних коштів та користування ними, а саме розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором є безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження отримання відповідачкою картки з кредитним лімітом до суду першої інстанцій не надано, що було його процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12,81 ЦПК України.

Посилання позивача на те, що умови нарахування відсотків за користування кредитом були обумовлені між сторонами, що підтверджується, долученим до матеріалів справи паспортом споживчого кредиту, який підписано відповідачкою з використанням простого електронного підпису, не підтверджують безпосередній факт отримання кредитних коштів у відповідному розмірі, а лише ознайомлення із його умовами.

Таким чином, з огляду на зміст та характер спірних правовідносин сторін, підставою для виникнення у відповідача договірних зобов`язань із повернення кредиту, сплати передбачених кредитним договором процентів за користування кредитом та інших обов`язкових платежів є не лише сам факт укладення кредитного договору, а й виконання саме кредитодавцем своїх договірних зобов`язань із надання кредиту відповідачу, що, в свою чергу, вже породжуватиме виникнення у позичальника кореспондуючого обов`язку із повернення отриманого кредиту в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. При цьому, доказами отримання кредитних коштів та їх користування згідно усталеної судової практики та правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року по справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц, є платіжна квитанція, платіжне доручення, меморіальний касовий ордер, розписка, заява відповідача про встановлення певного кредитного ліміту, довідки про розмір встановленого кредитного ліміту та відкриті карткові рахунки тощо. В той же час, жодного із перелічених доказів позивачем надано не було.

Виписка по картковим рахункам відповідача фактично може свідчити про надання кредитних коштів, втім виписка яка долучена позивачем до позову за період з 21 серпня 2021 року по 01 липня 2023 року не доводить факту видачі відповідачці кредитних коштів на підставі анкети заяви від 31 липня 2021 року.

Довідка за картами (а.с.14) та довідка за лімітами (а.с.15), надані банком до позовної заяви не можна вважати належними доказами на підтвердження видачі картки з встановленим кредитним лімітом за договором від 31 липня 2021 року, оскільки на даних довідках відсутня дата їх складання, підпис співробітника банку та підпис відповідача.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 травня 2024 року.

Головуючий: Е.Л. Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О. Макаров