Справа № 386/25/24
Провадження № 2/386/113/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 квітня 2024 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Штанько Л.Є.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на дитину,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що з ОСОБА_4 він перебував у шлюбі, який розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21.12.2022 року. Від шлюбу з відповідачкою вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом від 26.08.2022 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина.

В період коли сторони проживали окремо, а дитина з матір`ю, тобто з липня 2022 року по січень 2023 року він за власним бажанням, або на прохання дружини, здійснював переказ коштів на карту ОСОБА_4 на загальну суму 34632 грн.. Переказ коштів здійснював до тих пір поки дитина проживала з матір`ю, при цьому про винесення судом судового наказу про стягнення з нього аліментів йому нічого не було відомо, як і сама відповідачка його про це не повідомила.

05.02.2023 року він дізнався, що відповідачка поїхала працювати до Республіки Польща, з її слів він дізнався, що вона влаштувалась на роботу терміном на 6 місяців, з ким буде проживати дитина вона не узгоджувала. Розуміючи, що дитина може бути не доглянута та перебувати у небезпеці, адже син залишився з бабусею якій 70 років, вона час від часу працює і залишає дитину на сторонніх осіб, він вирішив забрати дитину.

13.02.2023 року він забрав дитину до себе в присутності поліції, про що повідомив Службу у справах дітей Побузької селищної ради, отже вилучення дитини у бабусі не мало ознак протиправності. З того часу дитина проживає з ним в будинку, який належить йому на праві приватної власності.

Вказує, що винесення судового наказу було здійснено у серпні 2022 року, однак пред`явлено відповідачкою до виконання в той час, коли вона вже проживала окремо від дитини (з лютого 2023 року по теперішній час дитина проживає з ним).

29.11.2023 року старшим державним виконавцем Славутицького ВДВС проведено розрахунок у по сплаті аліментів на підставі судового наказу від 28.11.2022 року, згідно наказу стягнення аліментів належить здійснювати з 11.08.2022 року, заборгованість за судовим наказом з серпня 2022 року по жовтень 2023 року становить 39898,00 грн.. Відповідач у цей час аліментів не отримувала, однак з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання по теперішній час дитина проживає разом з ним і він здійснює її забезпечення, вважає пред`явлення виконавчого листа до виконання відповідачкою протиправним.

Просить звільнити його від спати заборгованості за аліментами за судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області № 386/871/22 від 26.08.2022 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з серпня 2022 року по день ухвалення судового рішення.

31.01.2024 року представник відповідача ОСОБА_6 надала письмовий відзив на позовну заяву в якому вказала, що вимоги позову визнаються частково, а саме з щодо звільнення від сплати аліментів з 13.02.2023 року по 01.01.2024 року в сумі 155576,4, згідно розрахунку від 08.01.2024 року. Щодо заборгованості за період коли син проживав з мамою вимоги не визнаються, адже в цей період відповідача мав утримувати дитину і сплачувати аліменти на користь матері.

Зокрема зазначено, що позивач невчасно і не в повному обсязі сплачував аліменти, хоча таку можливість мав. Виходячи із свого доходу відповідач була змушена на місяць поїхати на заробітки до Польщі. В цей час - 13 лютого 2023 року, позивач приїхав до відповідачки додому і забрав дитину у мами відповідача.

Так як батько дитину не віддає відповідач була змушена звернутися до суду з позовом про визначенням місця проживання дитини з мамою (справа №: 377/247/23 від 30.03.2023 року) і тому на даний час в провадженні Славутицького міського суду Київської області знаходиться цивільна справа про визначення місця проживання дитини .

Також вказує, що позивач надав розрахунок Славутицького відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який робився виходячи з середньої заробітної плати, а не з доходу позивача. І це позивача влаштовувало.

В заяві про забезпечення позову позивач вказує, що йому стало відомо про відкрите виконавче провадження по стягненню аліментів, але чомусь він не надав інформацію про місце свої роботи і не подав декларації про доходи у виконавчу службу.

Як вказує позивач в позові - він достатньо забезпечував дитину, що всі кошти , які він переказував - це аліменти. Це частково не відповідає дійсності, крім аліментів позивач перераховував кошти і на додаткові витрати, які не рахуються як аліменти.

Якщо звернути увагу на виписку з банку, позивач врахував платежі, які були до видачі судового наказу і виклав поповнення мобільного телефону. Такі платежі не повинні враховуватися.

Позивач вважає, що всі кошти, які він переводив являються аліментами і дитині ніякі додаткові витрати не потрібні. Але в той же час, відповідач не заперечує, щоб всі перекази з 11 серпня 2022 року по 13 лютого 2023 року були враховані як аліменти.

За запитом державного виконавця були отримані відомості про доходи позивача і зроблений розрахунок, згідно якого в середньому позивач повинен був платити аліменти в розмірі -15000 грн..

Наприклад , вересень 2022 року дохід Позивача склав 45693.31 грн. ( заробітна плата) та 15529.34 грн. ( пенсія), тобто 61222.31 грн., вираховуючи 1/4 - розмір аліментів за січень 2023 року становить 15305.58 грн., а позивач фактично сплатив 3500 грн.

Сума нарахованих аліментів з 11 серпня 2022 року по 13 лютого 2023 року складає 96 524.10 грн., а сума зроблених переказів складає 29195 грн..

Відповідач не заперечує, що отримала ці кошти в рахунок аліментів (29195 грн.), але не зрозуміло, чого позивач частково надав квитанції до виконавчої служби про сплату аліментів (15700 грн.), а на суму - 13495 грн. (29195 грн. 15700 грн.) ні.

Різниця між сумою нарахованих аліментів та сплачених за період з 11 серпня 2022 року по 13 лютого 2023 року складає 96 524.10 грн. - 29195 грн. = 67329.10 грн. за період, коли дитина проживала з відповідачем. Тобто позивач за період, коли дитина проживала з відповідачем ще повинен виплатити 67329.10 грн..

А відтак просить позов задовольнити частково. Звільнити відповідача від сплати заборгованості з 13 лютого 2023 року по 01 січня 2024 року в розмірі 155576.4 грн., згідно розрахунку заборгованості від 08.01.2024 року.

Вказаний відзив на позов представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засідання не підтримала, просила врахувати доводи відзиву відповідачки на заяву про збільшення позовних вимог.

12.02.2024 року представником позивача до суду було подано відповідь на відзив, в якому вказано, що в той час коли дитина проживала з відповідачкою сторонами було узгоджено, що позивач буде здійснювати грошові перекази, а також братиме участь в утриманні сина в натуральній формі, що було ним дотримано.

Щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, зазначено, що після того як відповідач дізнався про відкриття виконавчого провадження він надав відділу ДВС виписку по банківському рахунку та квитанції про здійснені перекази, однак вони враховані не були. Про що наведено нарахування та розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 11.08.2022 року по 13.02.2023 року з урахуванням фактичних платежів, яка становить 61595,34 грн..

В поданому відзиві відповідачка не заперечує проти отримання коштів в рахунок сплати аліментів за час, коли дитина проживала з нею, і він сподівається, що вона не буде заперечувати, що батько брав участь в утриманні дитини у натуральній формі.

Також у відзиві зазначено, що відповідач не хоче отримувати аліменти за період, коли дитина проживає з позивачем, в той час на прохання відкликати судовий наказ ігнорує.

Просить заявлені ним вимоги задовольнити.

13.02.2024 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що в позовній заяві в редакції від 11.01.2024 року вказана ціна позову 39898,06 грн. (розмір заборгованості зі сплати аліментів на підставі судового наказу від 26.08.2022 року), яка визначена на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29.11.2023 року, вказаним розрахунком охоплено період з серпня 2022 року по жовтень 2023 року включно.

Після отримання державним виконавцем інформації щодо доходів позивача, було проведено перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів, згідно даного розрахунку станом на 01.01.2024 року заборгованість зі сплати аліментів становить 236400,50 грн. і охоплює період з 11.08.2022 року по грудень 2023 року. 12.02.2024 року ним було подано до відділу ДВС заяву про врахування сплачених сум згідно наданих квитанцій та виписок по банківському рахунку, станом на 12.03.2024 року інформація щодо перерахунку заборгованості відсутня. Просить звільнити його від спали заборгованості по аліментам за судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.11.2022 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року включно, яка станом на 01.01.24 року становить 236400,50 грн..

25.03.2024 року відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог з якого слідує, що після припинення шлюбних відносин позивач переїхала з сином до смт. Побузьке Голованіського району. Позивач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і тому вона була змушена звернутись до суду про видачу судового наказу, про що 28.11.2022 року було видано судовий наказ. В зв`язку з важким матеріальним становищем вона вимушена була вийти на роботу. Дитину позивач забрав у її батьків. Після чого вона звернулась до поліції та Славутицького міського суду з позовом про визначення місця проживання дитини, рішення по справі ще не прийнято.

Позивач звернувся з позовом про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах на дитину за весь період їх нарахування, а саме з 11.08.2022 року по грудень 2023 року. Відповідач зазначає, що позивач визнав судовий наказ та його не оскаржував, а також, що їх син з серпня 2022 року по лютий 2023 року проживав разом з нею та перебував на її утриманні, а тому нараховані та не сплачені позивачем аліменти в період з серпня 2022 року по лютий 2023 року мають бути сплачені позивачем в повному обсязі, а тому вона просить заявлені вимоги задовольнити частково в іншій частині позов стосовно звільнення заборгованості по аліментах за період з лютого 2023 року по грудень 2023 року задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали свої позиції, викладені у заявах по суті справи.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження від 06.07.2021року, видане Славутицьким відділом ДРАЦС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 21.12.2022 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Судом також встановлено, що після припинення шлюбних відносин і до 13.02.2023 року малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом із матір`ю в АДРЕСА_1 .При цьому, 13.02.2023 року відповідач, повідомивши службу у справах дітей Побузької селищної ради про залишення матір`ю дитини з бабусею, забрав сина і з цього часу дитина проживає з позивачем.

З Довідки №99 від 22.03.2023 року, витягів з реєстрів Славутицької територіальної громади №2023/010210811 від 13.12.2023 року №2023/010158786 від 11.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 01-22/16 від 09.03.2023 року, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, дитина ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання задовільні, батько несе відповідальність за життя та здоров`я малолітньої дитини, займається його вихованням, матеріально утримує.

Відповідно до судового наказу від 26.08.2022 року Голованівського районного суду Кіровоградської області з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з 11.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.04.2023 року державним виконавцем Славутицького відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71541931 за вказаним судовим наказом.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 29.11.2023 року №23692, складеного старшим державним виконавцем Славутицького МВ ДВС ЦМУЮ (м. Київ), станом на 01.11.2023 року згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів по наказу №386/871/22 від 28.11.2022 року становить 39898,06 грн..

З виписки по карті АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 від 09.03.2023 року, квитанцій про переказ коштів в АТ Ощадбанк, а також пояснень сторін та їх представників, у тому числі в заявах по суті справи, можна дійти висновку, що позивач протягом серпня 2022 року - січня 2023 року здійснював перекази грошових коштів на картку ОСОБА_4 .. Частина цих коштів була врахована як кошти на утримання дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 08.01.2024 року №846, складеного старшим державним виконавцем Славутицького МВ ДВС ЦМУЮ (м. Київ), станом на 01.01.2024 року згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів по наказу №386/871/22 від 28.11.2022 року становить 236400,50 грн..

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Отже, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 8 статті 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 статті 3 Конвенція про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені відповідно до них фактичні обставини справи, правові норми, які слід застосувати до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини, починаючи з серпня 2022 року по грудень 2023 року включно, виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що з 13 лютого 2023 року дитина постійно проживає з батьком та знаходиться на його утриманні, тому ця обставина є істотною в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, визнається стороною відповідача як така і як відповідна позовна вимога.

Щодо звільнення позивача від заборгованості по аліментах з серпня 2022 року по січень 2023 року включно, то суд, виходячи як із загальних засад регулювання сімейних відносин щодо максимального урахуванням інтересів дитини, а також тлумачення положень статті 179 СК України стосовно того, що аліменти є власністю дитини і мають використовуватись виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, вважає за необхідне звільнити позивача і від сплати такої заборгованості, адже у протилежному випадку виплата відповідачці коштів на утримання дитини може призвести до нецільового їх використання.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22), від 19 грудня 2022 року у справі №643/3223/21 (провадження № 61-9428 св22), від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23).

При цьому, підстав вважати, що у вказаний період дитина не була належним чином матеріально забезпечена, або про те, що в цей період відповідачка зазнала витрат, які б перевищували фактично наданий позивачем розмір утримання дитині, підстав немає, відповідних доводів не зазначалось і доказів про це суду не надано.

До цього слід також додати, що судовий наказ відповідачкою пред`явлено до виконання лише 11.04.2023 року, тобто вже у той час як дитина проживала з позивачем, а відтак можна дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по утримання дитини з боку відповідача у цей період не було.

Отже, підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне поданий позов задовольнити повністю і захистити право позивача шляхом звільнення його від сплати заборгованості за аліментами за судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області №386/871/22 від 28.11.2022 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року включно, яка станом на 01.01.2024 року становить 236400,50 грн..

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2364,00 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами за судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області №386/871/22 від 28.11.2022 року на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року включно, яка станом на 01.01.2024 року становить 236400,50 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 2364,00 коп..

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко