Справа № 588/567/24
Провадження № 2/588/188/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у квітні 2024 року звернулося до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 26.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 14.03.2020, що акцептована відповідачкою 14.03.2021, шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Відповідно до вказаного договору відповідачці був наданий кредит у виді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за №14.07.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 26.01.2021, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

В подальшому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі за договором позики № від 26.01.2021, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Таким чином позивач наділений правом грошової вимоги до відповідачки.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальниці станом 15.03.2024 становить 57425,21 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 3010,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 54415,21 грн. Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 36682,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 3010,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 33672,00 грн.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № від 26.01.2020 у розмірі 36682,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2024 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача у позовній заяві вказав, що просить суд провести розгляд справи без його участі.

Відповідачка, до початку розгляду справи по суті, подала заяву в якій вказала, що визнає позовні вимоги повністю та просить провести розгляд справи без її участі. Також відповідачка просить зменшити витрати позивача на оплату послуг правничої допомоги.

Враховуючи подані сторонами заяви, суд визнав з можливе розглянути справу без їхньої участі, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 26.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № . Відповідно до вказаного договору відповідачці був наданий кредит у виді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн строком на 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем (а.с. 4-7).

14.03.2020 відповідачкою була акцептована пропозиція надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від, в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 26.01.2020 (оферта) відповідно до умов якої відповідачці було надано кредит у розмірі 3010 грн, на строк 30 днів у межах строку дії договору фінансового кредиту № . Також сторони погодили такі умови: відсоткова ставка за один день користування кредитом складає 1,75%; річна відсоткова ставка 638,75% (а.с. 8).

На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальниці ОСОБА_1 14.03.2020 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3010,00 грн (а.с. 19 на звороті аркушу).

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора. Заявка-анкета та пропозиція надання 3 траншу кредиту також були підписані позичальницею електронним підписом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту договору позики та пропозиції надання 3 траншу кредиту, вбачається, що у них визначені основні істотні мови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 26.01.2021, боржницею за яким є ОСОБА_1 у розмірі 28717,34 грн (а.с. 23-28).

10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором позики № від 26.01.2021, боржницею за яким є ОСОБА_1 у розмірі 57425,21 грн (а.с. 29-35).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов договору позики, який був укладений 26.01.2021 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС».

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Всупереч умов кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 15.03.2024 складає 57425 грн 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 3010,00 грн; заборгованість за процентами 54415,21 грн (а.с. 22).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення не повної суми заборгованості, а лише її частини у розмірі 36682,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 3010,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 33672,00 грн.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства закріпленим у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачкою заявленого до неї позову, не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 1514,00 грн, так як відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, а інші 50% судового збору, що становить 1514,00 грн, необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подано: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023; прайс лист АО «Ліга Ассістанс»; заяву на надання юридичної допомоги № 1261 від 07.02.2024; витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024, згідно якої вартість юридичних послуг склала 13000,00 грн; платіжну інструкцію № 413000008 від 09.02.2024 про оплату позивачем АО «Ліга Ассістанс» правової допомоги на загальну суму 51000,00 грн (а.с. 46-51).

Указані докази підтверджують факт понесення ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000,00 грн.

Відповідачкою було подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, яке мотивоване тим, що заявлений розмір судових витрат на оплату послуг адвоката є завищеним, так як позовна заява не великого розміру, змісту, та немає потреби проведення судового засідання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи відповідачки щодо необґрунтованості таких витрат, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024, до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включена такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів 2 години, вартість якої склала 4000,00 грн; складання позовної заяви, на що витрачено 3 години, а вартість роботи склала 9000,00 грн (а.с. 51).

Суд вважає, що вартість послуг правничої допомоги є завищеною, оскільки обсяг документів доданих до позовної заяви є незначним, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства. Крім того, позовна заява складається з трьох аркушів, тому її складання, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не може становити стільки тривалий час.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених відповідачкою заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 3000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Керуючись вимогами статей 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 26.01.2020 у розмірі 36682 (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 00 коп., а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. та кошти на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з державного бюджету 50% судового збору, що підлягає відшкодуванню, сплаченого при поданні до суду позову згідно платіжної інструкції № від 26.03.2024, у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О. О. Огієнко