Дата документу 20.05.2024Справа № 554/5227/24
Провадження № 2/554/4289/2024
У Х В А Л А

20 травня 2024 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. розглянувши позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якому просить здійснити поділ майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , та визнання транспортного засобу марки Opel , моделі Insignia, 2013 року випуску, vin : НОМЕР_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В позовній заяві позивач посилається на пп. 2 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та вказує, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір встановлюється в розмірі 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та до позовної заяви подає квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн., мотивуючи, тим що заявлені нею вимоги є вимогами немайнового характеру.

Суд вважає хибним твердження позивача про те, що заявлені нею вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки у позові позивач прохає визнати за нею право власності на спільне нерухоме та рухоме майно подружжя, яке підлягає грошовій оцінці.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. п. 2, 9, 10 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Заявлені вимоги є вимогами майнового характеру, у зв`язку з чим, ціною такого позову має бути вартість майна, визначена, виходячи з дійсної вартості майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів про дійсну вартість спірного майна на час подачі позову.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна, та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу. (Висновок суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення товарознавчої експертизи).

Крім цього, дійсна вартість майна повинна бути визначена для вирішення судом питання про правильність сплаченого при подачі позовної заяви до суду судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Також згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач просить визнати транспортний засіб марки Opel , моделі Insignia, 2013 року випуску, vin : НОМЕР_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак документів , які підтверджують право власності на автомобіль не надано та не подано клопотання про їх витребування, у разі неможливості самостійно їх витребувати.

Вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.175 і 177 цього кодексу, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи, що позовну заяву складено з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог, визначених ст. ст. 175,177 ЦПК України у наданий строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І.Савченко