Справа № 450/4721/23 Провадження № 2/450/291/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним та скасування рішення, витребування земельної ділянки і усунення перешкод,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, у якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області № 1327 від 30 січня 2023 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу її у власність ОСОБА_4 , скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , здійснену 03 березня 2023 року відділом 1 Головного управління Держгеокадастру у Київській області за № 49496239, витребувати з незаконного земельного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку площею 15 кв. м., зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити перешкод позивачу у користуванні питною водою з колодязя «К», розташованого на межі земельних ділянок, належних позивачу ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на праві приватної власності належить будинковолодіння АДРЕСА_1 , а відповідачу за вищевказаною адресою належить будинковолодіння АДРЕСА_1 . Оскаржуваним рішенням Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області № 1327 від 30 січня 2023 року його сусідці ОСОБА_4 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що передача у власність земельної ділянки площею 0,1140 га не відповідає її дійсному розміру, який згідно земельно облікових даних становить 0,11 га. Вказав, що з абрису плану земельної ділянки станом на 1965 рік вбачається пряма лінія розмежування його земельної ділянки та земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 , однак на даний час, при здійсненні ПП «Рік» кадастрової зйомки, зазначена лінія розмежування перетворилась на зиг-заг подібну, захопивши 15 кв. м земельної ділянки, яка йому належить, а також колодязь, позначений літерою «К», яким сторони та інші особи користувались впродовж багатьох років. Зауважив, що відповідач ОСОБА_4 здійснює перешкоди у користуванні питною водою з колодязя, а тому позивач змушений звертатись з даним позовом до суду. З огляду на вказане просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, орієнтований розрахунок яких становить 20000 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою від 28 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій.

03 жовтня 2023 року позивачем подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

17 жовтня 2023 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області М. Гаврилюк надійшов відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , здійснену 03 березня 2023 року відділом 1 Головного управління Держгеокадастру у Київській області за № 49496239 з огляду на наступне. Завданням Головного управління є реалізація повноважень на території м. Києва та Київської області та відповідно до покладених на нього завдань здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому законом порядку. Відтак, Головне управління не входить до системи органів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а згідно відомостей з державного реєстру речових прав, речові права на вищезгадану земельну ділянку зареєстровані державним реєстратором Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області Максимович Л.А. З огляду на вказане, зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області є неналежним відповідачем у даній справі, а тому просив таке виключити та залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

27 жовтня 2023 року від представника відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області О. Василишин надійшов відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Вказав, що відповідач ОСОБА_4 на підставі договору дарування, укладеного 21 серпня 2008 року між нею та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Віблим Л.З., зареєстрованого в реєстрі за № 1666, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . На момент вчинення вищезазначеного правочину, згідно земельно-облікових документів, за вказаним будинковолодінням числилась земельна ділянка площею 0,11 га. Вказав, що 11 грудня 2020 року ОСОБА_5 , діючи в інтересах відповідача ОСОБА_4 , звернулась до Щирецької селищної ради із заявою № 996 про встановлення межі спірної земельної ділянки між нею та сусідами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У вказаній заяві просила врахувати те, що колодязь є правом власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування житлового будинку від 21 серпня 2008 року. 09 лютого 2022 року ОСОБА_5 , діючи в інтересах відповідача ОСОБА_4 , звернулась до Щирецької селищної ради із заявою про скерування земельної комісії для встановлення меж земельної ділянки, оскільки користувач суміжної земельної ділянки ОСОБА_8 відмовляється підписувати акт встановлення та погодження меж користування, а також відомість про встановлені межові знаки технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1140 га на АДРЕСА_1 . 01 липня 2022 року комісією селищної ради з виїздом на місце встановлено, що суміжні земельні ділянки огороджені металевою огорожею (сіткою), а порушень особою ОСОБА_4 у землекористуванні сусідньої земельної ділянки не встановлено. ОСОБА_8 підписав технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1140 га на АДРЕСА_1 , по лінії Г Д акту встановлення та погодження меж землекористування. По межі В Г в акті встановлення та узгодження меж землекористувань значаться землі спільного користування. Вказаний акт затверджений рішенням Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області № 1108 від 14 липня 2022 року. Розглянувши заяву ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах відповідача ОСОБА_4 від 22 грудня 2022 року, Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області рішенням № 1327 від 30 січня 2023 року затвердила технічну документацію із землеустрою та передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1140 га, кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Вказав, що селищній раді на момент прийняття оскаржуваного рішення не було відомо про те, що позивач та ОСОБА_8 були землекористувачами на умовах спільного користування, оскільки кожен з них мав ідеальні частки будинковолодіння.

Ухвалою від 05 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 22 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просив такі задовольнити. Клопотань щодо заміни відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області не заявляв.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вкзавши при цьому, що право позивача жодним чином не порушено.

Інші учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є одноосібним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,13 га, право власності на який, останній в цілому набув на підставі договору купівлі-продажу 27/100 житлового будинку, укладеного між позивачем та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Львівської області Якимів Л.С., що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав від 13 вересня 2023 року.

Власником суміжної земельної ділянки площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Як вбачається з акту Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 01 липня 2022 року, земельна комісія з виїздом на місце встановила, що суміжні земельні ділянки відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розмежовані металевою огорожею (сіткою). Зазначено, що комісія обстеживши та провівши заміри земельних ділянок не вбачає порушень ОСОБА_4 у землекористуванні земельною ділянкою особи ОСОБА_8 . Сторони погодились із замірами комісії та ОСОБА_8 підписав технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1140 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , по лінії Г Д поданого акту встановлення та погодження меж землекористування.

Рішенням № 1108 від 14 липня 2022 року Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області затверджено акт комісії від 01 липня 2022 року.

Рішенням № 1327 від 30 січня 2023 року Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), передано безоплатно у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

З акту обстеження земельної ділянки для встановлення факту розташування на ній житлового будинку чи будь-яких конструктивних елементів (фундаментів, відмостки, стіни, перегородки) від 27 липня 2023 року вбачається наступне. Комісією встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , відсутній житловий будинок чи будь-які конструктивні елементи або частини будівлі (фундамент, відмостка, стіни, перегородки). На земельній ділянці розміщена господарська споруда. На момент присутності комісії жодних будівельних робіт на даній земельній ділянці не проводилось.

Як вбачається з рішення № 1597 від 29 серпня 2023 року Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області затверджено акт обстеження земельної ділянки для встановлення факту розташування на ній житлового будинку чи будь-яких конструктивних елементів (фундаментів, відмостки, стіни, перегородки) від 27 липня 2023 року, складений тимчасовою комісією для обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

З абрису земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що колодязь знаходиться на лінії, яка розмежовує земельні ділянки позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 .

З кадастрового плану земельної ділянки площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , не вбачається розміщення на такій колодязя, про який зазначає позивач у свої позовних вимогах.

У відповідності до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Схожі висновки викладені, зокрема, у пункті 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі № 488/2807/17.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). За змістом цієї статті негаторний позов застосовується для захисту від порушень, які не пов`язані із позбавленням володіння вказане викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Як вбачається з фотографій, наданих представником відповідача Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області О. Василишин, будинковолодіння позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 огороджені металевою сіткою, при цьому колодязь розташований посередині вказаних розмежувань, доступ до якого відкритий та нічим не обмежений.

З огляду на вказане, позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем ОСОБА_4 дій, на які ОСОБА_3 покликався у свої позовній заяві, зокрема найм робітників для спорудження стін на ділянці, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні питною водою з колодязя, задоволенню не підлягають.

Крім цього, слід зауважити, що позивач у своїй позовній заяві просив зобов`язати особу ОСОБА_5 не чинити перешкод у користуванні питною водою з вказаного вище колодязя, при цьому не залучивши таку до участі у справі, що порушує всі принципи та завдання цивільного судочинства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про витребування земельної ділянки розміром 15 кв. м. з незаконного володіння відповідача ОСОБА_4 , слід вказати наступне.

Так, за змістом ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Аналізуючи вищенаведені норми, слід дійти висновку, що з позовними вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння може звертатись лише власник.

Так, звертаючись з позовною вимогою про витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 15 кв. м., позивач ОСОБА_3 зазначає, що така належить йому, при цьому доказів на підтвердження права володіння такою не надає.

Суду надано технічні документації позивача та відповідача ОСОБА_4 , які складаються з відповідних технічних документів, належний аналіз яких потребує спеціальних знань в галузі топографії, геодезії та землеустрою.

Слід зауважити, що суд не володіє спеціальними знаннями для дослідження вказаних документів для встановлення обставини справи, зокрема належність вказаної частини земельної ділянки позивачу, а також розташування спірного колодязя та володіння таким відповідачем ОСОБА_4 .

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи

Так, належним доказом, яким можливо обґрунтовувати заявлені позивачем позовні вимоги, може бути висновок експерта, який відповідно до законодавства повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, суд з висновку експерта міг би встановити наявність або відсутність обставин, на які посилається позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Однак, позивач не скористався своїм правом на проведення експертизи для підтвердження заявлених позовних вимог.

З огляду на недоведеність права володіння позивачем ОСОБА_3 частиною земельної ділянки розміром 15 кв. м., вбачається відсутність порушень відповідачем ОСОБА_4 прав та законних інтересів позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до висновків, викладених у постанові КГС ВС від 29 серпня 2023 року у справі № 910/5958/20, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.

Отже, встановивши, що позивач не довів наявності у нього порушених цивільних прав та законних інтересів, позовні вимоги в частині витребування земельної ділянки розміром 15 кв. м., задоволенню не підлягають.

З врахуванням недоведеності вищезазначених позовних вимог, відсутні підстави для визнання недійсним та скасування рішення Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області № 1327 від 30 січня 2023 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу її у власність ОСОБА_4 , скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1140 га кадастровий номер :01:003:0599, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , здійснену 03 березня 2023 року відділом 1 Головного управління Держгеокадастру у Київській області за № 49496239, а тому такі задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином обставини справи, якими позивач мотивував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За ст. 141 ЦПК України судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 72, 81, 89, 102, 106, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 327 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання недійсним та скасування рішення, витребування земельної ділянки і усунення перешкод відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 травня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.