Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/299/24
Провадження № 2/553/577/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.05.2024м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Ткачука Ю.А.,
за участю секретаря Сурмач А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Ковжоги Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
02 лютого 2024 року адвокат Ковжога О.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому вказав, що згідно свідоцтва про право нас спадщину за законом від 30.08.2017 спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 .
Спадщина складається з частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором дарування від 15.08.2023 ОСОБА_2 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_1 прийняла у дар 1/8 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2021 спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_3 . Спадщина складається з 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з договором купівлі-продажу від 12.12.1986 ОСОБА_7 купила частину будинка частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».
Таким чином, житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (1/4 частка), ОСОБА_3 (1/4 частка) та ОСОБА_10 (1/2 частка).
ОСОБА_2 є братом ОСОБА_1 зареєстрований у вищезазначеному будинку, однак з 2019 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає, перебуває у Польщі, де постійно проживає та працює, участі в утриманні будинку не приймає, тому ОСОБА_1 звертається з позовом про визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для усунення недоліків. Заявою від 26.02.2024 зазначені в ухвалі суду недоліки було усунуто.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяв відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та надання представником позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, в якій не вказано заперечення проти ухвалення заочного рішення та яку суд розцінює як згоду на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Згідно ч.2ст.247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 . є власником 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2017, зареєстрованого у реєстрі за №647 (а.с. 14-15) та копією договору дарування від 15.08.2023, зареєстрованого у реєстрі за №662 (а.с. 16-18).
Інші частини будинку, а саме: 1/4 частина належить ОСОБА_3 , відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2021, зареєстрованого у реєстрі за №760 (а.с. 21) та 1/2 частина належить ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі продажу від 12.12.1986 зареєстрованого у реєстрі за №2277(а.с. 27).
Згідно з Актом про непроживання та відсутність майна від 25.02.2024 року, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та встановлено, що ОСОБА_2 з 2019 року перебував у Польщі де постійно проживав та працював, а потім переїхав до м. Рига (Латвія), де постійно проживає та працює Проведеним оглядом встановлено, що речей та одягу, які могли належати ОСОБА_2 у будинку не виявлено, також не виявлено речей та предметів, які б вказували, що вони можуть належати йому, спального місця та інших ознак, які вказують на фактичне його проживання немає. ОСОБА_2 з 2019 року забрав свої особисті речі, предмети і виїхав з місця проживання, будинок не відвідує та не проживає в ньому та будь-яких намірів, які б вказували на перешкоджання користування будинком з його боку відсутні (а.с. 39).
Відповідно до перекладу документу WIZA №012780669 та перекладу посвідки на проживання LVA № НОМЕР_1 , виданої 3 відділом Управління у справах громадянства та міграції м. Рига, ОСОБА_2 в 2019 році виїхав до Польщі та з 11.09.2023 має право на роботу у конкретного роботодавця у Литві (а.с. 40-45).
Також, згідно з перекладом документу IZZINA 27.02.2024 Nr.1/2.1-1/27, ОСОБА_2 20.10.2022 задекларував місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 57-59).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначенні статтями 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.
Вбачається, що відповідач є колишнім власником квартири, який повинен був знятися з реєстрації за вказаною адресою, однак не вчинив відповідних дій.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Права відповідача, який не є співвласником спірної квартири, на користування нею були похідними від прав колишнього власника цієї квартири, а з припиненням його права власності, припинилося і право користування відповідачем цим житлом.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81, 128, 131, 247, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 (1/4 частка), ОСОБА_3 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/2 частка).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Треті особи:

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. А. Ткачук