Справа № 740/3130/24
Провадження № 2/740/1049/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2024 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів,

встановила:

17.05.2024 позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

При вирішенні питання про відкриття провадження за даним позовом відповідно до вимог ст.187 ЦПК України суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях 175, 177 ЦПК України.

За приписами п.3, 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Верховний Суд України в постанові від 24.05.2017 по справі №6-951цс16 зазначив, що під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. При цьому обраний позивачем спосіб захисту має бути ефективним.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати в односторонньому порядку укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 договір поставки №01/02/2024 від 01.02.2024, стягнути з відповідача на її користь 105 000 грн попередньої оплати та неустойку за порушення зобов`язання у розмірі 6 300 грн. Ціна позову в позовній заяві позивачем визначена у розмірі 210 000 грн, обґрунтований розрахунок вказаної суми не наданий, судовий збір не сплачено.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2024 року встановлено у розмірі 3028 грн.

Згідно з п.п. 2 п.1 ч.1 ст.4 України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211 грн 20 коп., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140 грн.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211 грн 20 коп.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду із зазначеним позовом необхідно сплатити судовий збір на користь держави в сумі 3 633,60 грн (за позовні вимоги про розірвання договору 1211, 20 грн, та за дві вимоги майнового характеру 2422,40 грн) та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

В той же час, в поданій позовній заяві позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Виходячи зі змісту ч.2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач пред`явила до відповідача три позовні вимоги - розірвання договору, стягнення сплаченого завдатку (попередньої оплати) та неустойки за порушення зобов`язання, при цьому позивачем не наводяться підстави порушення її прав як споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не застосовує положення Закону України «Про захист прав споживача» та не зазначає, які саме його права як споживача порушені відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», а заявляючи вимогу про стягнення неустойки посилається на ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не зазначаючи при цьому правних підстав застосування до спірних відносин саме Закону України «Про захист прав споживача», а не ЦК України, тому відсутні підстави для звільнення її від сплати судового збору на підставі вказаної норми закону.

Враховуючи наведене, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.136, 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

постановила:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист парв споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів залишити без руху, про що повідомити позивача, і запропонувати в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Т.О.Гагаріна