Справа 688/2054/24
№ 2-о/688/75/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 травня 2024 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

08.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк до 6 місяців, яким просила визначити наступні тимчасові обмеження його поведінки: зобов`язати покинути місце спільного проживання АДРЕСА_1 ; заборонити спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з нею через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заборонити наближатися до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відстань ближче 100 метрів та до місця проживання АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування.

В обґрунтування заяви посилається на те, що проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 .Вона та її малолітній син ОСОБА_3 протягом кількох років потерпають від періодичного насильства зі сторони ОСОБА_2 . Його поведінка негативно впливає на їх здоров`я та працездатність. Після постійних скандалів, сварок, образ та погроз вона перебуває у пригніченому стані. 19.02.2024 ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, за фактом якого було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника та заборонено йому в будь-який спосіб контактувати з заявницею, перебувати в місці її проживання та покинути таке строком на 5 діб. На даний час вказаний заборонний припис припинив свою дію. Тому вона побоюється реалізації кривдником своїх погроз, оскільки раніше ОСОБА_2 вже вчиняв відносно неї насильницькі дії. 23.02.2020 ОСОБА_2 в чергове вчинив домашнє насильство, а саме: в місці спільного проживання висловлював в її адресу словесні образи, погрози, виражався нецензурною лайкою. В подальшому, будучи підданим 18.05.2003 адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 173-2 КУпАП, 31.01.2024 вчинив відносно неї та сина домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, словесних образах, внаслідок чого було спричинено емоційну невпевненість та була завдана шкода психологічному здоровю потерпілих. Крім того, 18.02.2024 ОСОБА_2 вчинив відносно неї та сина домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах, внаслідок чого було спричинено емоційну невпевненість та була завдана шкода психологічному здоровю потерпілих. 19.02.2024 ОСОБА_2 не виконав терміновий заборонний припис від 19.02.2024 терміном 5 діб, а саме: порушив заборону на вхід та перебування у місці проживання ОСОБА_1 та контактував з нею, за що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 : 09.09.2020, 15.10.2020 , 18.12.2020, 12.02.2021, 20.06.2022, 20.06.2022, 08.07.2022, 28.07.2022, 31.10.2022, 07.03.2023, 18.05.2023 до адміністративної відповідальності, 23.08.2023 до кримінальної відповідальності. Оскільки насильство щодо неї мало місце і раніше, вона обґрунтовано побоюється реалізації ОСОБА_2 погроз. Відчуття беззахисності перед фізично сильнішою особою, постійні спогади про попереднє насильство негативно впливають на її психологічний стан та самопочуття. Після рішення суду погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Переконана, що вірогідність продовження вчинення насильства ОСОБА_2 та настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження у справі.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що вона спів мешкає разом з ОСОБА_2 , у них є спільна дитина. Останній постійно вчиняє щодо неї насильницькі дії: б`є дитину та її, тому вона не хоче, щоб він жив у її будинку.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заяви заперечував, зазначив, що ніяких бійок та сварок між ними не було, все у них добре, разом вони п`ють каву.

Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2024 у справі № 688/697/24 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст..173-2 КУпАП, що полягали у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та її дитини.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_1 , чим ставить під загрозу її безпеку та її дитини, стосовно нього необхідно застосувати обмежувальний припис для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявниці.

Разом з тим, судом не знайдено підстав для застосування до ОСОБА_2 всіх обмежень, про які просить заявниця, оскільки таке обмеження як зобов`язання покинути місце спільного проживання не передбачено нормою Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд вважає необхідним відмовити у застосуванні цього обмеження.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Згідно з ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350-1-350-8, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження його поведінки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 - в АДРЕСА_1 ;

2) заборона спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати з нею через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

3) заборона наближатися до ОСОБА_1 на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення не пізніше наступного дня з дня ухвалення направити Шепетівському РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Шепетівській районній державній адміністрації та виконавчому комітету Грицівської селищної ради.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 9 травня 2024 року.

Суддя Н.Л. Стаднічук