Єдиний унікальний номер 740/8256/23
Номер провадження 2/728/212/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.

при секретарі Петренко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмач у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

09 02.2024 відповідно до ухвали судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.01.2024 до Бахмацького районного суду Чернігівської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на підставі договору факторингу від 20.10.2022, укладеного з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набув право вимоги до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним ОСОБА_2 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», на суму 5400.00 грн. У свою чергу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набув право вищевказаної вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 28.11.2018, укладеного з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Оскільки після відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_2 не сплачує борг ні первісному кредитору, ні позивачу, останній змушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість на суму 14663.80 грн., а також понесені судові витрати.

Відповідно до ухвали від 21.02.2024 вказану справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву (а.с.99-100) в якому позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував укладення між ТОВ «Мінево швидка фінансова допомога» та відповідачем будь-якого договору. Так, із роздруківки наданого кредитного договору вбачається, що його не було підписано відповідачем, а тому він не може бути належним та допустимим доказом надання відповідачу коштів у кредит. Відсутні докази отримання відповідачем повідомлень зміни кредитора. Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості, який не місить доказів щодо принципу та підстав складання даного розрахунку заборгованості. На цих підставах просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Представник позивача надіслав відповідь на відзив на позовну заяву в якому навів аргументи про те, що кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом використання електронового підпису, також послався на обставини щодо отримання коштів відповідачем та законності відступлення права вимоги, порядку повідомлення про переуступку права вимоги.

Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві представник Позивача просить розглядати справу без його участі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність та просили відмовити в задоволені позову з підстав зазначених у відзиві.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.03.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №101949281, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 5400.00 грн. строком на 30 днів (а.с.5-6).

Згідно із п. 1.1 Договору, Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 7000 грн 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п.1.4. цього Договору.

Відповідно до п.1.4., нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення стоку кредиту, визначеного в п.1.2 цього Договору.

Згідноз п.4.1невід`ємною частиноюцього Договорує Правиланадання грошовихкоштів упозику,в томучислі наумовах фінансовогокредиту продукту«Смарт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua.

Згідно з п. 4.7 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до платіжного доручення від 15.03.2020, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ коштів ОСОБА_2 за договором № 101949281 від 15.03.2020 на платіжну картку № НОМЕР_1 хх-ххх-7082 на суму 5400,00 грн (а.с.7).

Відповідно до повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 22.04.2024 року та виписки по рахунку на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ІВАN НОМЕР_3 , на яку 15.03.2020 року здійснено переказ коштів на суму 5400 грн. (а.с.162-192).

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений договір факторингу №28/1118-01, згідно з яким право вимоги за кредитними договорами перейшли до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с.8).

Положеннями п.2.1 вищевказаного договору визначено, що згідно з умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем був укладений Договір факторингу № 20102022, за яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги було відступлено Позивачу.

Зокрема, відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 та розрахунку заборгованості, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 14663.80 грн., яка складається з 5400 (п`ять тисяч чотириста ) грн. 00 коп. - заборгованості за основною сумою боргу та 9263 (дев`ять тисяч двісті шістдесят три) грн. 80 коп. - заборгованості за відсотками (а.с.11-13,14, 116).

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_2 , а саме з 21.10.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку до нього, ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є юридичною особою, яка має право на здійснення фінансових послуг, зокрема факторингу без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства (а.с.19, 20).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.08.2023 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.101).

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначеност.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.1049,1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином.

Статтею 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.»

Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитних договорів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, відтак із відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором №101949281 в розмірі 14663.80 грн.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2684 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість в розмірі 14663.80 грн, з яких:

- 5400.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

- 9263.80 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 2 684.00 грн витрат по оплаті судового збору.

Позивач ТОВАРИСТВО з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, " ,

Відповідач ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2024 року.

Суддя О.В. Роздайбіда