Справа № 204/1908/24
Провадження № 2/204/1889/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №6068 від 22.11.2013 року, яка виникла станом на 31.12.2023 року, у розмірі 53 532 грн. 72 коп., з яких: 34196 грн. 88 коп. заборгованість за кредитом; 19 335 грн. 84 коп. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» ОСОБА_1 , на підставі кредитного договору № 6068 від 22.11.2013 року, видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 8 000 грн., який пізніше було збільшено до 34 196 грн. 88 коп. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої додається. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2023 року складає в загальному розмірі 53532 грн. 72 коп., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 26.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження; ухвалено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористалась, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 листопада 2013 року відповідачем ОСОБА_1 була заповнена анкета ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та підписана пропозиція укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) із ліміту овердрафту 8 000 грн., на строк 24 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,0001 % річних, комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,00 % (а.с.7 на звороті)

При зверненні з позовом до суду позивач посилався на те, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 22 листопада 2013 року укладено кредитний договір № 6068, на підставі якого останній видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 8 000 грн., який згодом було збільшено до 34 196,88 грн. Проте, суд наголошує, що матеріали справи містять лише Пропозицію укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) від 22.11.2013 року; загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків; пропозиції про зміни договору карткового рахунку та договору страхування (оферта).

Із позовної заяви вбачається, що 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ»; ПАТ «ПУМБ» став правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та на баланс ПАТ «ПУМБ» передана заборгованість за кредитним договором.

При цьому, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що зобов`язання відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» перейшли до АТ «ПУМБ»; що перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача існувала заборгованість на час припинення товариства і який саме її розмір; що відповідач взагалі має заборгованість за кредитним договором №6068 від 22.11.2013 року у заявленому позивачем розмірі.

02.01.2024 року АТ «ПУМБ» направив ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про те, що остання має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором 6068 від 22.11.2013 в загальному розмірі 53 532,72 грн. Пред`явили вимоги про негайне погашення заборгованості протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа (а.с.16 на звороті-17).

Однак, суду не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем зазначеної вимоги АТ «ПУМБ».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №6068 від 22.11.2013 року станом на 01.01.2024 року (включно)», заборгованість останньої перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» складає 53 532 грн. 72 коп., з яких: 34196 грн. 88 коп. заборгованість за кредитом; 19 335 грн. 84 коп. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (а.с.19 на звороті-22).

З даного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором до позову неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і неустойки) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 . Інших розрахунків на підтвердження розміру заборгованості за договором кредиту суду не було подано.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку позивача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банками та відповідачем.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч.1 ст. 546 ЦК України).

В статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Так, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні - повинні бути виключно належними та допустимими.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Так, доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України того, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» виконав умови зобов`язання в частині надання ОСОБА_1 кредиту, суду не надано.

На підтвердження укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 кредитного договору №6068 від 22.11.2013 року, АТ «ПУМБ» надав письмові документи, зокрема, копію пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта), основні умови кредитування та страхування.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеною позовною заявою, не подав суду самого кредитного договору №6068.

З наданих позивачем документів за указаним кредитним договором неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів і штрафу) та проведення відповідних розрахунків умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 .

Таким чином, суду не надані будь-які докази, які б підтверджували розмір нарахованої банком заборгованості за кредитним договором, яку суд мав би можливість перевірити і встановити внесення коштів на погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, нарахованих санкцій за прострочення або неналежне виконання зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними та допустимим доказами, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі ст.ст. 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська, буд.4)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя Н.В. Токар