Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/495/24

21 травня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Левкун Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Богородчанського районного суду з заявою у якій просила суд, встановити факти родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. із заявою щодо оформлення спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 та оформлення права власності на спадкове майно після смерті маминої сестри ОСОБА_3 до якого вступила її мати ще задовго до своєї смерті в порядку спадкування за законом.

На підставі її звернення, нотаріусом була відкрита спадкова справа № 72036019.

Спадкове майно після смерті матері вона прийняла фактом постійного проживання зі спадкодавцем, однак у зв`язку з розбіжностями (неточності у написанні імен та прізвищ, а також відсутність свідоцтва про шлюб маминої сестри - ОСОБА_3 , які містяться у документах, приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та матір`ю та її рідною сестрою.

Заявник ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області.

Після укладення шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 із ОСОБА_6 , взяла прізвище чоловіка, відповідно « ОСОБА_5 » змінила на « ОСОБА_5 » .

В свідоцтві про народження заявниці вказано, що громадянка ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, в графі «батьки» зазначено, що її батьками є: батько - ОСОБА_10 та мати - ОСОБА_2 . Однак в написанні її імені допущено помилку: написано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 »; а також помилку в імені її матері, написано « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

В свідоцтві про смерть матері її ім`я та прізвище вказані вірно, зокрема зазначено: « ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено запис за №22. Місце смерті - с.Старуня Богородчанського району івано-Франківської області».

Свідоцтва про народження матері ОСОБА_2 та її сестри ОСОБА_3 не збереглися, однак родинні зв`язки підтверджуються архівними даними Держаного архіву Івано-Франківської області.

В архівній довідці про народження матері зазначено: « ОСОБА_2 (так в документі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Старуня Надвірнянського повіту (нині Івано-Франківського району), хрещена 15 липня 1936 року у церкві в селі Старуня (а/з №59).

Батько: ОСОБА_16 , син

АДРЕСА_1 » (копія архівної довідки від 28.02.2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 додається).

В архівній довідці про народження сестри матері зазначено: « ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 (так в документі) у с. Старуня Богородчанського повіту повіту (нині Івано-Франківського району), хрещена 27. .1923 року у церкві в селі Старуня (а/з №19).

Батько: ОСОБА_16 , син ОСОБА_7 і ОСОБА_18 , уродж. ОСОБА_18

Мати: ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 і ОСОБА_3, уродж. ОСОБА_3» (копія архівної довідки від 28.02.2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 додається).

Заявнику відомо, що ОСОБА_3 на початку 1940-х років вийшла заміж (церковний шлюб) та взяла прізвище чоловіка - « ОСОБА_3 ». Однак їхнє свідоцтво про одруження не збереглося.

На її звернення до Державного архіву Івано-Франківської області, отримала письмову відповідь: «У метричній книзі реєстрації шлюбів церкви с. Старуня Солотвинського повіту (нині Івано-Франківського району) за 1943 рік та книгах реєстрації актів цивільного стану про шлюби за 1944-1947 роки актового запису про шлюб ОСОБА_3 не виявлено. Метричні книги реєстрації шлюбів церкви с. Старуня та книги реєстрації актів цивільного стану про шлюби за 1940-1942 роки до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили» (лист-відповідь державного архіву Івано-Франківської області від 28.02.2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 додається).

Втрата метричних книг могла бути пов`язана із адміністративною реформою цього часу та окупаційними діями спочатку Польщі, а потім Німеччини. Так, загальновідомий історичний факт, що під час адміністративної реформи з розпорядженням Міністерства внутрішніх справ РП 1 серпня 1934 року утворена адміністративна субодиниця Надвірнянського повіту Станиславівського воєводства і Крайсгауптманшафту Станіслав під назвою Гміна Старуня (гміна - найменша адміністративна одиниця Польщі). Село Старуня стало центром сільської ґміни Старуня, утвореної з попередніх самоврядних сільських гмін «Ґрабовєц», «Гвозд», «Молоткув», «Старуня», «Журакі». 17 січня 1940 р. Ґміна ліквідована у зв`язку з утворенням Солотвинського району. Ґміна була відновлена на час німецької окупації з липня 1941 р. до липня 1944 р.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 22 жовтня 1996 року Виконавчим комітетом Старунської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області складено актовий запис №33. Свідоцтво про смерть у неї відсутнє.

Той факт, що ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_2 підтверджується також довідкою Старунського старостинського округу №7, в якій зазначено, що «на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в управління спадковим майном вступила її сестра ОСОБА_2 ».

Ухвалою від 05 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд на 29 квітня 2024 року.

Ухвалою від 05 квітня 2024 року за клопотанням заявниці ОСОБА_1 витребувано із Богородчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, копію актового запису про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29 квітня 2024 року справа не слухалась у зв`язку із неявкою учасників.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Левкун Т.В. підтримали доводи заяви та просили її задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явився, сільський голова 17 квітня 2024 року надіслав на адресу суду через систему Електронний суд заяву про розгляд справи за відсутності представника ради за наявними матеріалами справи. Не мають заперечень проти задоволення заяви.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 у справі N 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, вислухавши заявника та її представника, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 124Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Верховний Суд України у листі від 01 січня 2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснив, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт неможливості одержання або відновлення документів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року у справі N 357/6441/21-ц зазначено, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини).

Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини).

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі N 638/15738/17 (провадження N 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. із заявою щодо оформлення спадщини за законом після смерті моєї матері ОСОБА_2 . На підставі цього звернення, нотаріусом була відкрита спадкова справа № 72036019, що підтверджується копією витягу № 75920551 від 21 лютого 2024 року про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.17).

З дослідженої копії повторно виданого свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 07 грудня 1978 року (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, в графі «батьки» зазначено, що батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_2

Згідно копії паспорта заявника ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с.7-8).

Таким чином в написанні імені заявника допущено помилку: написано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 »; а також помилку в імені матері, написано « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

Із копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 06 вересня 1980 року Старунською сільською радою народних депутатів (а.с.16) вбачається, що після укладення шлюбу із ОСОБА_6 , заявник взяла прізвище чоловіка, відповідно « ОСОБА_5 » змінила на « ОСОБА_5 ».

Із копії свідоцтва про смерть від 15 червня 1998 року серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено запис за №22. Місце смерті - с.Старуня Богородчанського району івано-Франківської області (а.с.18).

Із дослідженої копії архівної довідки від 28 лютого 2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 встановлено: « ОСОБА_2 (так в документі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Старуня Надвірнянського повіту (нині Івано-Франківського району), хрещена 15 липня 1936 року у церкві в селі Старуня (а/з № НОМЕР_4 ), Батько: ОСОБА_16 , син ОСОБА_7 і ОСОБА_18 , уродж. ОСОБА_18; Мати: ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 і ОСОБА_3, уродж. ОСОБА_3 » (а.с.20).

Із дослідженої копії архівної довідки від 28 лютого 2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 встановлено, що « ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 (так в документі) у с. Старуня Богородчанського повіту повіту (нині Івано-Франківського району), хрещена 27. .1923 року у церкві в селі Старуня (а/з №19). Батько: ОСОБА_16 , син ОСОБА_7 і ОСОБА_18 , уродж. ОСОБА_18; Мати: ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 і ОСОБА_3, уродж. ОСОБА_3 » (а.с.19) .

Заявник зазначає, що мамина сестра - ОСОБА_3 на початку 1940-х років (найімовірніше 1940-1941 рр.) вийшла заміж (церковний шлюб) та взяла прізвище чоловіка - « ОСОБА_3 ». Однак свідоцтво про одруження не збереглося.

Згідно листа державного архіву Івано-Франківської області від 28 лютого 2024 року № ІІІ-18(Ц)/06-06 «У метричній книзі реєстрації шлюбів церкви с. Старуня Солотвинського повіту (нині Івано-Франківського району) за 1943 рік та книгах реєстрації актів цивільного стану про шлюби за 1944-1947 роки актового запису про шлюб ОСОБА_3 не виявлено. Метричні книги реєстрації шлюбів церкви с. Старуня та книги реєстрації актів цивільного стану про шлюби за 1940-1942 роки до Державного архіву Івано-Франківської області не надходили» (а.с.21).

Заявник зазначає, що втрата метричних книг могла бути пов`язана із адміністративною реформою цього часу та окупаційними діями спочатку Польщі, а потім Німеччини. Так, загальновідомий історичний факт, що під час адміністративної реформи з розпорядженням Міністерства внутрішніх справ РП 1 серпня 1934 року утворена адміністративна субодиниця Надвірнянського повіту Станиславівського воєводства і Крайсгауптманшафту Станіслав під назвою Гміна Старуня (гміна - найменша адміністративна одиниця Польщі). Село Старуня стало центром сільської ґміни Старуня, утвореної з попередніх самоврядних сільських гмін «Ґрабовєц», «Гвозд», «Молоткув», «Старуня», «Журакі». 17 січня 1940 р. Ґміна ліквідована у зв`язку з утворенням Солотвинського району. Ґміна була відновлена на час німецької окупації з липня 1941 р. до липня 1944 р.

З копії актового запису про смерть №33 від 22 жовтня 1996 року, виданого виконавчим комітетом Старунської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35).

Згідно копії довідки від 15.03.2024 року № 406/11-07-31 Старунського старостинського округу №7 «на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в управління спадковим майном вступила її сестра ОСОБА_2 » (а.с.22).

Свідок ОСОБА_11 дала показання, що проживає в селі Старуня Івано-Франківської області з моменту народження у 1949 році і до сьогодні. Заявниця по справі є її сусідкою. Вона була добре знайома та часто спілкувалася з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ці жінки були рідними сестрами. Батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були ОСОБА_16 та ОСОБА_5 . ОСОБА_3 у початку 1940-х років вийшла заміж у селі Старуня за ОСОБА_8 із сусіднього села та взяла прізвище чоловіка " ОСОБА_3 ". Вони брали церковний шлюб. У 1958 році ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_5 (у селі її називали ОСОБА_5 ). ОСОБА_5 у 1980 році вийшла заміж за ОСОБА_6 та змінила прізвище на " ОСОБА_5 ".

Свідок ОСОБА_9 дала показання, що з моменту народження і по даний час проживає в АДРЕСА_2 . Вона була добре знайома із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були рідними сестрами. Вона з ними та часто спілкувалася. Їй відомо, що батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були ОСОБА_16 та ОСОБА_5 . Також їй добре відомо, що ОСОБА_3 на початку 1940-х років вийшла заміж (обвінчалися в церкві в селі Старуня) та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_3 ». Сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (в селі її називали ОСОБА_2 або просто ОСОБА_2 ) у 1958 році народила дочку - ОСОБА_5 (в селі її звали ОСОБА_5 ).

Суд визнає достовірність показів вказаних свідків, оскільки вони узгоджуються із дослідженими у справі письмовими доказами та поясненнями заявника та його представника.

Таким чином матеріали справи містять достатні, належні та допустимі докази, які підтверджують факти щодо того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мета, з якою заявник просить встановити ці факти, це реалізація його права на отримання спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено, факт родинних відносин, а тому суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 89, 229, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт родинних відносин, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :