справа № 208/2005/21
№ провадження 2/208/152/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позивач просить суд:

-встановити факт його проживання однією сім`єю з грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 .

-визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,1 кв.м., житловою 28,1 кв.м..

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з ОСОБА_2 був знайомий ще з дитинства, так як вона була близькою подругою його батьків. Вона була самотньою людиною та не мала близьких родичів. Оскільки він не мав свого власного житла та все життя проживав зі своїми батьками, в 2013 році ОСОБА_2 запропонувала йому переїхати жити до неї у м.Кам`янське. Свою позицію вона обґрунтувала тим, що є людиною похилого віку, їй важко самій вести господарство і тому якщо позивач переїде до неї і забезпече їй гідний догляд, то вона після смерті залишить йому, належну їй квартиру та інше майно. Так як позивач не був одружений, на роботі працював в режимі доба через дві, мав власний автотранспорт, то погодився на вищезазначену пропозицію і в грудня 2013 року переїхав жити до ОСОБА_2 у м.Кам`янське.

Після переїзду, він з ОСОБА_2 був пов`язаний спільним побутом та вів спільне з нею господарство, купував продукти харчування, самостійно сплачував всі комунальні платежі, зробив ремонт в квартирі для комфортного проживання, давав ОСОБА_2 гроші для купівлі ліків та предметів побуту. Під час спільного життя неодноразово розмовляли про необхідність скласти заповіт, але він не наполягав на відвідуванні нотаріуса не бажаючи, щоб його дії виглядали таким чином нібито він прагне скоріше оформити на себе житло. Восени 2019 року ОСОБА_2 захворіла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 жовтня 2019 року. Всі організаційні питання та витрати на поховання ОСОБА_2 він взяв на себе.

На підтвердження факту спільного проживання з померлою ОСОБА_2 існують квитанції про сплату комунальних послуг за період з 2014 року по 2019 рік. Окрім того, факт спільного проживання однією родиною можуть підтвердити подруга померлої - ОСОБА_3 , та її сусідка ОСОБА_4 . На підтвердження витрат на поховання існує накладна №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП ОСОБА_5 .. Окрім цього, у нього на руках залишилися оригінали документів, які належали померлій, а саме пенсійне посвідчення, трудова книжка, свідоцтво про смерть, договір купівлі-продажу квартири від 10 листопада 2006 року та технічний паспорт на квартиру.

ОСОБА_2 окрім іншого майна після себе залишила квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Жидковим В.Ю. від 10.11.2006 року.

Після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 23 квітня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав доказів родинних відносин із спадкодавцем.

Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має, позивач стверджує, що проживав зі спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому вважає можливим звернутись із даним позовом до суду.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

III. Процесуальні дії по справі.

25 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

18 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

17 вересня 2021 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. спадкову справу № 11/2020 про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 серпня 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

01 листопада 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

22 листопада 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

12 липня 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

12 липня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

27 листопада 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 18 жовтня 2019 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1151 (а.с.3).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Жидковим В.Ю. від 10.11.2006 року; що підтверджується витягом №13193208 від 12.01.20017 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також в матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на вищезазначену квартиру (а.с.12-14).

Відповідно до акту № б/н від 15 грудня 2020 року, складеного ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що з грудня 2013 року ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 ), з якою вів спільне господарство, мав спільний побут до дати смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював догляд та забезпечував ОСОБА_2 необхідними ліками. На теперешній час ОСОБА_1 підтримує квартиру в належному стані та здійснює дії по сплаті комунальних платежів по квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 здійснив організацію похоронів ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; поховання ОСОБА_2 відбулося за кошти ОСОБА_1 (а.с.5).

Окрім цього, позивач надав копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , сплачені від імені ОСОБА_2 , та накладну №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП ОСОБА_5 виписана на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6-11).

Згідно до копії спадкової справи № 11/2020, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину подано тільки ОСОБА_1 (а.с.43-58).

Згідно довідок № 3/3892, №3/3893, виданих ТОВ «ЄРЦ КП» 11 березня 2020 року, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.03.2007 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На день смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с.47-48).

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. від 23 квітня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що не підтверджується факт родинних відносин (а.с.4, 54).

Окрім цього, в матеріалах спадкової справи міститься спадковий договір, укладений 27 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрований в реєстрі за №1-661. Відповідно до даного спадкового договору, ОСОБА_7 зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження ОСОБА_2 і в разі її смерті набуває право власності на належне ОСОБА_2 майно - квартиру АДРЕСА_3 , що також підтверджується інформаційною довідкою №59778242 зі Спадкового реєстру від 11.03.2020 року, відповідно до якого даний спадковий договір є чинним (а.с.52, 57-58).

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

У частинах першій, другій, четвертій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 і визнання позивача спадкоємцем ОСОБА_2 є доведеність факту постійного проживання позивача та спадкодавця у одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем встановлена статтею 1264 ЦК України.

Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

На підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 надав суду лише: акт, складений та підписаний самим позивачем, та особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15 грудня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 з грудня 2013 року проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 ; копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , сплачені від імені ОСОБА_2 , та накладну №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП ОСОБА_5 виписана на ім`я ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження факту спільного проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем матеріали справи не містять.

Навпаки, в матеріалах спадкової справи міститься спадковий договір, укладений 27 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрований в реєстрі за №1-661. Відповідно до даного спадкового договору, ОСОБА_7 зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження ОСОБА_2 і в разі її смерті набуває право власності на належне ОСОБА_2 майно - квартиру АДРЕСА_3 , що також підтверджується інформаційною довідкою №59778242 зі Спадкового реєстру від 11.03.2020 року, відповідно до якого даний спадковий договір є чинним.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ч.2 ст. 1307 ЦК України заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Отже, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах від 08 травня 2024 року у справі № 216/5984/21 (провадження № 61-15465св23); від 09 січня 2020 року у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09 червня 2021 року у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20) та від 01 вересня 2021 року у справі №523/9720/17 (провадження №61-7715св21).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження факту проживання позивача та ОСОБА_2 однією сім`єю та ведення ними спільного господарства.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання позивача і ОСОБА_2 однією сім`єю з грудня 2013 року по 17 жовтня 2019 року та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,1 кв.м., житловою 28,1 кв.м..

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

VI. Розподіл судових витрат.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 21 СК України, ст.ст. 15, 1217, 1220, 1258, 1264, 1268, 1302, 1307, 1308 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81,141, 263, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

відповідач - Кам`янська міська рада, , адреса: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., адреса: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул.Медична, 1/11.

Суддя Похваліта С. М.