Справа № 487/7267/23
Провадження № 2/487/656/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Миколаїв Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріШульга В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та визнання права власності на 1/2 частку квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивач 10.10.2023 року звернувся з позовною заявою, в якій просить суд здійснити поділ квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках. Визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період шлюбних відносин була придбана квартира АДРЕСА_1 , згідно нотаріально-завіреного договору купівлі-продажу від 26.10.2007 року, за 465322,0 (чотириста шістдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 00 коп.) гривень. В якості покупця квартири була вказана лише ОСОБА_2 , що не є будь-яким порушенням чинного законодавства у тому числі права на частку в спільному майні подружжя, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

На підставі вказаного вважає, що вказана квартира є спільним сумісним майном подружжям.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, подав до суду заяву в якій позов підтримав та просили суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , одружився з відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період шлюбних відносин нами була придбана квартира АДРЕСА_1 , згідно нотаріально-завіреного договору купівлі- продажу від 26.10.2007 року, за 465322,0 гривень. В якості покупця квартири була вказана ОСОБА_2 .

Однак, 18.01.2017р. відповідачка ОСОБА_2 здійснила дарування всієї цієї квартири громадянці ОСОБА_3 .

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2023 року по справі № 487/6342/18, визнано недійсним з моменту укладення договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 січня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. Поновлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як зазначено в ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ст. 368 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст. 65 СК України).

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, а саме: визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 2863,42 грн., понесені позивачем та підтверджені наданою нею квитанцією про сплату судового забору.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 48, 81, 141, 259, 263-264 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та визнання права власності на 1/2 частку квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2863,42 грн..

Позивач: ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін