Справа № 355/528/24
Провадження № 6/355/22/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,

при секретарі Ющенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Баришівка подання Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України боржника, ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Рубан С.А. звернувся до суду із клопотанням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування клопотання зазначили, що в провадженні державного виконавця Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 11.01.2024 року перебуває на виконанні виконавчий лист №365/53/23, виданий Згурівським районним судом Київської області 22.12.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Яготинської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 15969 гри 45 коп., який перебував у Комунальному некомерційному підприємстві «Яготинська центральна міська лікарня» у період 01.06.2022р. по 08.06.2022р. Станом на 26.03.2024 року - рішення суду не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Таким чином, державний виконавець вчинив усі дії направлені на виконання рішення суду, в той час, як боржником навпаки не вчинено жодних дій спрямованих на погашення заборгованості.

У зв`язку з вищевикладеним, державний виконавець звернувся до суду із клопотанням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , яке просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судове засідання представник Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області Дзюба Н.М., 04.04.2024 року, за допомогою системи «Електронний суд» надала заяву про розгляд подання у її відсутність. Проти задоволення подання ВДВС не заперечує.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд подання ВДВС не з`явився, про час, місце та день розгляду подання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду подання розглянуто у відсутність державного виконавця та інших учасників судового засідання, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та подання, суд дійшов до наступних висновків.

В провадженні державного виконавця Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 11.01.2024 року перебуває на виконанні виконавчий лист №365/53/23, виданий Згурівським районним судом Київської області 22.12.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Яготинської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 15969 гри 45 коп., який перебував у Комунальному некомерційному підприємстві «Яготинська центральна міська лікарня» у період 01.06.2022р. по 08.06.2022р. Станом на 26.03.2024 року - рішення суду не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Таким чином, державний виконавець вважає, що вчинив усі дії направлені на виконання рішення суду, в той час, як боржником навпаки не вчинено жодних дій спрямованих на погашення заборгованості.

В зв`язку з чим просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, шляхом заборони перетину кордону України, до виконання ним зобов`язання, згідно виконавчого листа №365/53/23 , виданого Згурівським районним судом Київської області 22.02.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Яготинської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в сумі 15969 гри. 45 коп., який перебував у Комунальному некомерціїшому підприємстві «Яготинська центральна міська лікарня» у період 01.06.2022 по 08.06.2022 р.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи вільно залишати територію України, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно ст.441ЦПКУкраїни тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у зазначеному випадку.

Тимчасове затримання або вилучення паспорту, у таких випадках, здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби Безпеки України, Державною Прикордонною службою України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.

Отже, обов`язковою умовою для звернення державного виконавця з відповідним поданням є ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, таким чином, аналізуючи дану норму державний виконавець при зверненні до суду з відповідним поданням, зобов`язаний обґрунтувати та надати відповідні докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

В силу ч. 5 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», під-час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із аналізу вказаних вище норм чинного законодавства, а також роз`яснень судів вищої інстанції, зокрема роз`яснень ВСУ, викладений у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», можна зробити висновок, що під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Верховний Суд України в Аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України №118/0/54-12 від 19 грудня 2012 року зазначив, "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону №3857-XIIта у п. 18 ч. 3ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Дослідивши надані державним виконавцем документи, суд вважає що подання задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, в порядку ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження того що боржник ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов`язань, зокрема:

- до подання не надано жодного документу на підтвердження того, що боржник взагалі повідомлений про відкриття виконавчого провадження та обізнаний про наявність виконавчого провадження. Державним виконавцем не надано суду доказів фактичного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження 365/53/23 ОСОБА_2 .

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

- матеріали справи містять лист - виклик боржника ОСОБА_2 до державного виконавця за виконавчим провадженням №365/53/23.

Разом із тим, відсутні докази отримання наведених викликів ОСОБА_2 . Зокрема, суду не надано навіть рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень ОСОБА_2 .

Із урахуванням наведеного, суд вважає що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання виконавчого листа №365/53/23, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України з метою ухилення від виконання вказаного судового рішення.

З матеріалів справи судом вбачається, що державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема зроблено запити для перевірки майнового стану боржника, наявності відкритих рахунків, рухомого або нерухомого майна. Одночасно, суд зазначає, що відсутність іншого майна, або інших доходів боржника, на яке можливо здійснити стягнення, не може слугувати підставою для визнання дій боржника як свідоме ухилення від виконання ним своїх зобов`язань.

За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином, матеріали подання не містять жодного доказу факту ухилення боржника від виконання судового рішення, адже факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини відсутності доказів обізнаності боржника ОСОБА_2 про факт наявності ВП №365/53/23, відсутності доказів навмисного чи іншого свідомого ухилення від виконання обов`язків по сплаті боргу, унеможливлює задоволення подання про обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України»,ст.441 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України боржника, ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Баришівського районного суду Т. В. Чальцева