Справа № 646/2585/24
№ провадження 2-о/646/60/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.

присяжних - Воропаєва Є.П., Білик О.М.,

при секретарі - Герко Є.В.,

за участю: заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою, суд-,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Назаренко Я.М. звернулася до суду з заявою, про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області. Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є співвласником будинку за адресою АДРЕСА_1 . У 2005 році заявник уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та від цього шлюбу вони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Навесні 2017 року шлюбні відносини між нами погіршилися та у подальшому шлюб було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 р. справа № 646/8019/19.

З 2019 року шлюбні відносини з ОСОБА_4 остаточно припинилися. Згодом заявник переїхав до м. Києва, з огляду у тому числі на безпекову ситуацію у м. Харків та побоювання щодо життя моїх дітей. У подальшому забрав обох дітей. Донька після розірвання стосунків з ОСОБА_4 фактично постійно мешкала з заявником, а врешті і син переїхав до нього. ОСОБА_4 станом на 2021 рік та деякий час потому, мешкала у м. Харкові. Заявник вказує, що надавав дітей до спілкування з матір`ю, але у подальшому ОСОБА_4 зникла та припинила будь-яке спілкування із дітьми. На дні народження не дзвонила, не вітала , подарунків не дарувала, аліментні кошти сплачувати перестала. Для спілкування не дзвонила. З того часу ані заявник, ані діти її не бачили. За місцем мешкання сусіди та знайомі її не бачили останні щонайменше 2 роки.

ОСОБА_4 був поданий позов про визначення місця проживання дітей (одночасно із розірванням шлюбу, справа №646/8019/19). До початку бойових дій вона регулярно була присутня у судових засіданнях, але у подальшому, з 2022 р., після відновлення роботи судів у м. Харків відвідувати їх припинила.

Наразі місце знаходження ОСОБА_4 невідомо. Заявник вказує, що ОСОБА_4 зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації не з`являється вже понад 2 роки.

За заявою заявника до ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП у Харківській області було внесено відомості до ЄРДР № 0000864 від 02.08.2023 р. про зникнення ОСОБА_4 . Наразі жодних відомостей про її місце перебування органами поліції не було встановлено.

Заявник вказує, що у зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_4 невідоме більше одного року, то згідно вимог Закону її можливо визнати безвісно відсутньою, це дасть йому можливість не платити за неї, як за зареєстровану в житлі, комунальні послуги, зняти її з реєстрації, отримати можливість оформити субсидію за сплату комунальних послуг, тому заявник звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Назаренко Я.М. заяву підтирали та просили суд її задовольнити, надавши пояснення аналогічні заяві.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є її батьками. Матір ОСОБА_4 до війни не спілкувалася із ними, у зв`язку з її небажанням. ОСОБА_7 пояснила, що останній раз бачила матір ОСОБА_4 у 2021 році.

Заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду прави були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що працювала у ТОВ « ДЖАН» зі ОСОБА_9 до початку повномасштабного вторгнення до 2022 року. Після повномасштабного вторгнення ОСОБА_10 не бачила, на роботі вона не з`являється, зв`язок з нею відсутній. Також свідок вказала, що у них з колегами з роботи є спільний чат, однак ОСОБА_10 в нього також не заходить з початку війни.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює медичною сестрою в лікарні, з родиною ОСОБА_12 її лікарем була укладена декларація. Свідок вказала, що вона також проживає по сусідству з ними, зазначила, що ОСОБА_10 з початку війни не проживала в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час будинок є в занедбаному стані. Зі слів сусідів свідку відомо, що приходили співробітники поліції з метою з`ясування місця знаходження ОСОБА_10 . Також свідок вказала, що діти з ОСОБА_10 не проживали з 2021 року, а мешкали у місті Київ разом з батьком.

Справа розглядається в порядку окремого провадження.

Заслухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Так, заявник з 16 квітня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 року було розірвано.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 було також задоволено позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком за його місцем проживання.

З розрахунку заборгованості по аліментам за № 22756 наданого Основ`янсько-Слобідським ВДВС у місті Харків СМУМЮ від 08.02.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 за період з 30.08.2020 року по 30.01.2024 року перед ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам на утримання дітей у розмірі 142 496,72 грн.

З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 03.12.2019 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Актом складеного мешканцями по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_14 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 , проживаючою АДРЕСА_3 ), ОСОБА_16 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_4 від 14 лютого 2024 року, підтверджується, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 останні 2 роки не мешкає та не з`являється. Раніше мешкала з дітьми та з чоловіком. З кінця 2021 року за вказаною адресою відсутня.

Витягом є Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що за заявою ОСОБА_1 02.08.2023 року зареєстровано кримінальне провадження за № 0000864 за фактом зникнення з травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка на зв`язок не виходить, місце перебування невідомо.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

У відповідності до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

При розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ №78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст.43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутньою для можливості зняття з реєстраційного обліку неповнолітнього сина, оскільки без згоди матері це неможливо.

Таким чином враховуючи цивільно-правові відносини, які виникли та які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог та наявність правових підстав для визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою саме з 24 лютого 2022 року, тобто з дати отримання останніх відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання. Факт відсутності ОСОБА_4 за місцем свого постійного проживання підтверджується показами свідків та доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності.

Задоволення заяви в даній частині не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 206, 264, 265, 293, 305-309, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.4,43,45 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Головне управління державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 як особу безвісно відсутньою з 24 лютого 2022 року.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Роз`яснити положення ч.1 ст.309 ЦПК України, згідно яких у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова

Присяжні: Є.П. Воропаєв

О.М. Білик