печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Національного антикорупційного бюро України про відшкодування шкоди заподіяної органом державної влади, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла означена позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу содової справи між суддями від 17.03.2021 року головуючим суддею визначено суддю Підпалого В.В.

Ухвалою судді від 17.03.2021 року позов залишено без руху та надано стороні позивача строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 19.07.2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.05.2022 року скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 року скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2024 року за правилами загального позовного провадження відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Дослідивши матеріали справи суддя дійшов наступних висновків.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач у своїх заявах по справі вказує (далі дослівно з дотриманням орфографії та пунктуації скарги), що «Суд (дуже досвідчений суддя), отримавши позов, відразу намагався уникнути розгляду справи шляхом пошуку підстав для невиконання ст. 55 Конституції України (ч.1 ст.2 ЦПК України).», «З цією метою суд вдався до використання незаконних процесуальних дій та повернув позов.», «…суддя намагався уникнути захисту прав позивача.», «Шість місяців суддя був у пошуках варіанту уникнення захисту прав позивача (з 04.05.2022 по 04.11.2022) - шість місяців суддя не відкривав провадження у справі у виконання постанови Київського апеляційного суду.», «Щоб позивач не перешкоджав суддя постановив ухвалу без участі позивача (потерпілого) у порушення прав останнього.», «Є дуже «цікавим», що суддя, не відкриваючи провадження у справі, вільно досліджував відомості (докази) справи, шукав та знаходив якісь відомості за межами судового розгляду (позова) та приймав на їхній підставі процесуальні рішення.», «Наведена редакція позова подається на підставі того, що суд демонструє намагання не виконати завдання цивільного судочинства шляхом застосування «ноу-хау» Печерського районного суду м. Києва у вигляді намагання розглянути справу без особистої участі позивача…».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі

У відповідності до висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільнені від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950, передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Зважаючи на той факт, що позивач виражає недовіру головуючому судді, стверджуючи, що головуючи суддя умисно вчиняє дії спрямовані на обмеження прав позивача, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а також з метою сприяння учасникам справи в реалізації права на судовий захист, вважаю за доцільне заявити по даній справі самовідвід з подальшою передачею даної справи на розгляд іншому судді відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36-40, 259 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Національного антикорупційного бюро України про відшкодування шкоди заподіяної органом державної влади.

Цивільну справу № 757/13682/21-ц передати для визначення складу суду, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий