КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/151/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання припиненим права на користування житлом, у зв`язку із незаконним набуттям такого права, та зняття з реєстрації місця проживання,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Новака Р.В.,-

встановив:

У вересні 2019 року ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» звернулося до суду із названим позовом.

ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» просило визнати припиненим право відповідачів на користування квартирою, у зв`язку із незаконним набуттям такого права та зняти їх з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «КБ «Актив-банк» та ТОВ «Пак-Експо» укладено договір про здійснення кредитних операцій № 0509/02.

З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, того ж дня між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки № 0509/02/S-5.

Банку передано в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/6633/15-ц у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя право власності на квартиру визнано за ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 набула статусу іпотекодавця за договором іпотеки в межах вартості спірної квартири.

Між ПАТ «КБ «Актив-банк» та ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» укладено договір про відступлення прав вимоги вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

У зв`язку із невиконанням боржником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» звернуло стягнення на квартиру на підставі п. 8.5 договору іпотеки, у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» зазначало, що оскільки після укладення договору іпотеки, у порушення п. 6.3.12. договору здійснено реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі, відтак останні протиправно набули права на проживання.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано припиненим право ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користування житлом - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), у зв`язку із незаконним набуттям такого права.

Знято з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнутосолідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» судовий збір у розмірі 2 102 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» проти апеляційної скарги заперечила.

Представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі. Апеляційну скаргу просить задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості підстав для припинення права відповідачів на користування житлом (квартирою), у зв`язку із незаконним набуттям такого права, а відтак, останні підлягають зняттю з реєстрації місця проживання.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 05 вересня 2013 року між ПАТ «КБ «Актив-банк» та ТОВ «Пак-Експо» (змінено назву на ТОВ «Кепстар Юкрейн Лімітед»), укладено договір про здійснення кредитних операцій № 0509/02.

05 вересня 20213 року між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 0509/02/S-5, за яким банку передано в іпотеку квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належала на праві спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1

28 липня 2016 року рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/6633/15-ц у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, залишеним без змін Апеляційним судом міста Києва та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, право власності на квартиру визнано за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_1 набула статусу іпотекодавця за договором іпотеки в межах вартості квартири.

У лютому 2019 року між ПАТ «КБ «Актив-банк» та ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» укладено договір № 49-debtX_8688 про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив позивачу права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

16 вересня 2019 року ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» звернуло стягнення на квартиру на підставі п. 8.5 договору іпотеки, у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

На підтвердження позовних вимог банком надано витяг з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» зазначило, що після укладення договору іпотеки, у порушення п. 6.3.12. такого договору здійснено реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі, відтак вони протиправно набули права на проживання у спірній квартирі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки згідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно п. 5.1.4. договору іпотеки зобов`язання, які іпотекодавець бере на себе згідно з цим договором, є законними, дійсними та зобов`язуючими для іпотекодавця, і згідно з їх умовами на іпотекодавця може бути поданий позов.

Відповідно до п. 5.1.15. договору іпотеки відносно предмету іпотеки в цілому чи окремого майна, що входить до складу предмету іпотеки, відсутні будь-які права та вимоги третіх осіб (в тому числі, але не виключно, й такі, що випливають з сервітутів), не існує ніяких зареєстрованих чи незареєстрованих прав, вимог та обтяжень (в тому числі іпотекою) на користь третіх осіб (приватних та публічних), не укладено жодних правочинів (як зареєстрованих, так і незареєстрованих), в тому числі договорів спільної діяльності, управління, найму, оренди, лізингу, користування тощо, окрім тих, що наведені нижче: 5.1.15.1. іпотечний договір, укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем.

Іпотекодавець має право володіти та користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення протягом всього строку дії договору за умов не погіршення стану предмету іпотеки та/або зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу), з урахуванням обмежень, що встановлені чинним законодавством та цим договором (п. 6.2.4. договору іпотеки).

За п. 6.3.6. договору іпотеки іпотекодавець зобов`язується дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та чинним законодавством України, щодо володіння, користування, розпорядження предметом іпотеки.

Пунктом 6.3.12. договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний повідомляти іпотекодержателя письмово про реєстрацію жителів у квартирі, які будуть реєструватися у квартирі після укладення цього договору за 30 (тридцять) календарних днів до здійснення такої реєстрації та/або намір її проведення.

Так, відповідно до довідки КП Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 6» з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію за вих. № 2152 від 04вересня 2013 року, на дату укладення договору іпотеки (05 вересня 2013 року), місце проживання відповідачів було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, згідно із відповіддю Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21 липня 2020 року за вих. № 105/26-17-702 станом на 05 вересня2013 (дата укладення договору іпотеки) за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не значилося.

Разом з цим, відповідно до копії витягу № 8470975 від 19 вересня 2019 року з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб, та копії витягу № 51381980 від 21 липня 2020 року із Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , 06 травня 2014 року за вказаною адресою здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відтак, обґрунтованим є висновок першої інстанції про те, що реєстрація проведена всупереч п. 6.3.12. договору іпотеки, а саме: без попереднього письмового повідомлення ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» про здійснення такої реєстрації.

Доводами апеляційної скарги вказане порушення договору іпотеки жодним чином не спростовано, доказів про виконання іпотекодавцем вимог п. 6.3.12. договору іпотеки з письмового повідомлення іпотекодержателя за 30 календарних днів перед вчиненням відповідних реєстраційних дій, не надано.

Порядок проведення реєстрації та зняття з реєстрації визначають також Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 26 Правил передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Відтак, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на те, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня 2015 року № 21-1438а15 та від 01 березня 2016 року № 21-5446а15 (825/1335/13-а) та підтримана у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 820/6316/15, провадження № К/9901/7710/18, від 22 березня 2018 року у справі № 815/2309/17, провадження № К/9901/1010/18.

Відтак, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право власності або користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду справи право власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг». Вказане підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Так, на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_1 погодила, що вона як іпотекодавець зобов`язується повідомляти іпотекодержателя письмово про реєстрацію осіб у квартирі за 30 (тридцять) календарних днів до здійснення такої реєстрації та/або намір її проведення, за п. 6.3.12. договору іпотеки.

Всупереч п. 6.3.12. договору іпотеки, ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що недотримання п. 6.3.12 договору іпотеки не може свідчити, що відповідачі протиправно зареєстровані в спірній квартирі, колегія суддів відхиляє, оскільки порушення вказаного пункту договору є самостійною підставою для визнання припиненим права відповідачів на користування житлом, у зв`язку із незаконним набуттям такого права.

За ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України відсутні підстави для задоволення позову, колегія суддів оцінює критично, оскільки власником спірної квартири є ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг», а не ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційних скарг також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 грудня 2022 рокуухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 14 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко