Справа № 362/3200/24
Провадження № 2/362/1960/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Натомість, в порушення пунктів 2, 3, 5 і 8 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-повну адресу місця проживання відповідачки, оскільки не зазначено назву області й району в яких знаходиться місто Васильків;

-дійсну ціну позову;

-зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Насамперед, позивачу необхідно вказати дійсну ціну позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Зокрема, в прохальній частині заяви міститься вимога про стягнення із відповідачки на користь позивача грошових коштів у сумі 1 214 792 гривні 00 копійок.

Проте, вказана позивачем ціна позову не відповідає сумі яка стягується.

Отже, позивачу слід вказати дійсну ціну позову.

Одночасно, позивачу слід сплатити суму судового збору залежно від заявленої ціни позову.

Також, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що сторони не проживають разом з жовтня 2023 року і не ведуть спільного господарства, позивачу не було повернуто половину суми грошових коштів за продаж квартири, відповідачка ніколи не працювала).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що сторони не проживають разом з жовтня 2023 року і не ведуть спільного господарства, позивачу не було повернуто половину суми грошових коштів за продаж квартири, відповідачка ніколи не працювала).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що сторони не проживають разом з жовтня 2023 року і не ведуть спільного господарства, позивачу не було повернуто половину суми грошових коштів за продаж квартири, відповідачка ніколи не працювала).

Як висновок, у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Також, при подачі позову слід обов`язково дотримуватись вимог статті 177 ЦПК України.

У зв`язку із цим, суд звертає увагу представника позивача на необхідності чіткого і конкретного формулювання додатків до позову, оскільки зазначення додатків: «Св-во.jpg», «Ордер.jpg», «dogovir4.jpg», «dogovir1.jpg», «povidomlennja 2.jpg», «Screenshot from 2024-03-11 18-23-48.png», «povidomlennja 1.jpg», «dogovir3.jpg», «dogovir2.jpg», «Витяг по квартирі.pdf» і «receipt.pdf», унеможливлює визначення документів які позивач додає до позову, а які не додає!!!

При такому зазначенні додатків абсолютно невідомо скільки за кількістю (три чи сімдесят сім) та які саме документи додає позивач!

Належним зазначенням додатку є зазначення назви документу та його реквізитів (номеру, дати та інше).

Дане питання є надзвичайно важливим та до нього не слід відноситись формально, оскільки саме від того як сформульовано додатки до позову, залежить висновок про те, звідки в матеріалах справи опинився той чи інший документ.

Тобто, у випадку зазначення додатків у спосіб як це зробив представник позивача, неможливо зрозуміти який саме документ позивач додав до позову???!!!

Як наслідок, суд наголошує на необхідності не лінуватись та належним чином зазначити перелік усіх додатків до позову із зазначенням назви документу та його реквізитів (номеру, дати та інше), з метою чіткого і зрозумілого формування, прошиття і нумерації матеріалів цивільної справи.

Одночасно, вирішуючи викладене у пункті другому прохальної частини позову клопотання представника позивача про зменшення суми судового збору, слід звернути увагу представника позивача на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат лише і тільки враховуючи майновий стан сторони.

Зокрема, до заяви додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів позивача за період з 1-го кварталу 2023 року по 4-й квартал 2024 року, у яких відображено доходи позивача за вказаний період у вигляді додаткових благ і страхових виплат.

Натомість, суд вважає, що зазначених відомостей недостатньо для висновку про незадовільний майновий стан позивача, оскільки суду не надано інформацію про наявність у позивача інших доходів та належність позивачу на праві приватної власності рухомого і нерухомого майна.

Як наслідок, суд об`єктивно позбавлений можливості в повному обсязі дослідити майновий стан позивача.

Також, суд враховує викладений за змістом позову орієнований розрахунок судових витрат позивача, який складається із витрат позивача на правову допомогу адвоката із орієнтовним розміром 31 660 гривень 00 копійок, що безумовно вказує на задовільний майновий стан позивача, який дозволяє йому здійснювати грошові витрати в зазначеному розмірі.

У зв`язку з цим, суд вважає не доведеним факт такого майнового стану позивача, що дає підстави для зменшення розміру належних до сплати судових витрат.

Тобто, суд не вбачає підстав для зменшення розміру належних до сплати судових витрат.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про зменшення розміру належних до сплати судових витрат.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя