Справа № 216/7719/23
провадження №2/216/932/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2024 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бутенко М.В.
за участю секретаря судового засідання Кравець О. В.
без участі сторін та без застосування технічного запису розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, про визнання права власності, -
До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, про визнання права власності.
Просить суд постановити рішення, яким визнати дійсним дублікат, виданий по заяві ОСОБА_1 , реєстр 107-НД від 24.01.2013, договору купівлі - продажу від 26 червня 2000 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку та - земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований КРИВОРІЗЬКОЮ ФІЛІЄЮ ПРИДНІПРОВСЬКОЇ ТОВАРНОЇ БІРЖІ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на домоволодіння у складі: житловий будинок « А» загальною площею 71, 8 кв.м, житловою площею - 39, 0 кв. м. ; літня кухня « Б», погріб « Д», вбиральня « Е», огорожа № 1, ворота № 2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0396 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати по справі залишити за позивачем.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кафтасьєва Г.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без участі сторони позивача, без застосування технічного запису, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, судові повістки направлені їм за адресою зазначеною в позовній заяві не отримують, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Третя особа - Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися: заяв, пояснень, заперечень, доказів тощо суду не надали.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
26 червня 2000 року між позивачем по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, житлового будинку та земельної ділянки.
За змістом вказаного договору, п. 1, відповідачі - «Продавець» продав, а позивач - «Покупець» придбав житловий будинок, глинобитний під літерою « А-1» загальною площею 67, 4 кв. м., житловою площею 46, 00 кв. м., житлова пристройка, шлакоблочна під літерою «А -1», літня кухня глинобитна під літерою « Б», погріб рід літерою « Др/д», водо колонка І, замощення II, огорожа № 1, які знаходяться на земельній ділянці площею 396 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
На підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу даний договір зареєстрований на Криворізький філії Приднепровської товарної біржі та не підлягає нотаріально посвідченню, договір зареєстрований за реєстраційним номером 90 - Н/2000, договір підписаний у присутності уповноваженої посадової особи та підписаний директором Криворізької філії Придніпровської товарної біржи Романенко А.Д.
Позивач звертався до управління земельних ресурсів задля оформлення державного акту на земельну ділянку, площею 0, 0396 га, цільове призначення якої, для обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута на підставі договору купівлі - продажу, але через незалежні від нього обставини, державний акт на своє ім`я не отримав.
Позивач з моменту придбання будинку та земельної ділянки проживає в будинку, сплачує комунальні платежі, зареєстрований за цією адресою, що підтверджується відміткою у паспорті, копія якого долучена до матеріалів справи, грошові кошти за продаж будинку та земельну ділянку були передані Продавцям Покупцем до підписання договору.
В 2012 році, позивачем було втрачено оригінал договору купівлі - продажу, тому він звернувся до товарної біржі для отримання дублікату. Для цього він отримав довідку « Д» № 0124019, від 21.12.2012 року, згідно до якою було підтверджено, що вказаний договір було зареєстровано на Придніпровській товарній біржі за реєстровим номером № 90-Н/2000, копія довідки долучається до заяви.
Окрім того, незважаючи на те, що дублікат договору купівлі - продажу нерухомого майна був оформлений в 2013 році, але складений на російській мові, тому найменування вулиці - «Желтовського» змінено на українську назву «Жолтовського», а також вказане вірне найменування провулок, замість вказаного в дублікаті «вулиця».
Позивач звернувся до КП ДОР « Криворізьке БТІ» для виготовлення технічного паспорту будинку станом на 2021 рік, за результатами обстеження, ним було отримано технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1 (в дублікаті договору купівлі - продажу, вказана адреса «Желтовського) російською мовою), згідно відомостей про технічний стан нерухомого майна та опису об`єкта відповідно до поточної інвентаризації, житловий будинок « А» загальною площею 71, 8 кв. .м, житловою площею - 39, 0 кв. м. ; літня кухня « Б», погріб « Д», вбиральня « Е», огорожа № 1, ворота № 2, та вказано, що виявлені зміни виявлені при поточній інвентаризації не підлягають введенню в експлуатацію.
Позивач звернувся до нотаріуса задля отримання консультації з приводу укладання в майбутньому договору відчуження належного йому нерухомого майна, але нотаріус йому повідомила про необхідність реєстрації договору в Державному реєстрі речових прав, оскільки дублікат договору, який має позивач не зареєстрований в Державному реєстрі ( згідно до архівної довідки в КП ДОР « Криворізьке БТІ» зареєстрований саме договір від 26.06.2000 року, натомість дублікат договору зареєстрований не був).
Позивач звернувся для проведення державної реєстрації дублікату договору купівлі - продажу та земельної ділянки, але 13 листопада 2023 року отримав рішення про відмову в проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: не відповідність договору купівлі - продажу нерухомого майна ( житловий будинок з господарськими спорудами на земельній ділянки за адресою : АДРЕСА_1 ) ст. 227, ст. 47 ЦК УРСР від 18.07.1963 року.
Таким чином, позивач вимушений звертися до суду задля визнання вказаного договору дійсним та визнання права власності на придбаний ним житловий будинок та земельну ділянку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, інтересів можуть бути в тому числі визнання права.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі - продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець, зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути посвідчений нотаріально, якщо однією хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках , зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбачених ст. 48 цього кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального оформлення, а друга ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення не вимагається.
Законом України « Про Товарну біржу» встановлює, що в разі посвідчення та реєстрації договору на товарній біржі, даний договір не потребує нотаріального посвідчення.
Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції У країни, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
За вказаних обставин, враховуючи такий загальний принцип засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, очевидно, що будь- яким іншим чином, аніж визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , захистити інтереси позивача не є можливим.
Відповідно ст. ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати у справі відносяться на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. З, 15, 16, 317 - 319, 321 ЦК України, ст. ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 60,81,88, 212, 215, 141, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровська товарна біржа Криворізька філія, про визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним дублікат, виданий по заяві ОСОБА_1 , реєстр 107-НД від 24.01.2013, договору купівлі - продажу від 26 червня 2000 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку та - земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований КРИВОРІЗЬКОЮ ФІЛІЄЮ ПРИДНІПРОВСЬКОЇ ТОВАРНОЇ БІРЖІ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на домоволодіння у складі: житловий будинок « А» загальною площею 71, 8 кв.м, житловою площею - 39, 0 кв. м. ; літня кухня « Б», погріб « Д», вбиральня « Е», огорожа № 1, ворота № 2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,0396 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: М. В. БУТЕНКО