Дата документу 07.05.2024 Справа № 317/4296/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 317/4296/23 Головуючий у 1-й інстанції: Сакоян Д.І.
Справа№22-ц/807/1017/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінанс проперті групп» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 235642, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс проперті групп» заборгованості у розмірі 41822,11 грн., яка виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 010/3147/82/706923 від 04.11.2019. На підставі вищевказаного оскаржуваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання рішення та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 28.12.2021.

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 04.11.2019 був укладений кредитний договір № 010/3147/82/706923 шляхом підписання сторонами заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка».

Правонаступником усіх прав та обов`язків за вищевказаним кредитним договором є ТОВ «Фінанс проперті групп», якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 13-11/20-F від 13.11.2020, якому в свою чергу АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором № 010/3147/82/706923 від 04.11.2019, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений. Жодних документів, які б свідчили про наявність заборгованості, її розмір та необхідність погашення позивачу не надходило.

З огляду на викладене, позивач проситв визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 235642, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс проперті групп» заборгованості у розмірі 41822,11 грн. та стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнати таким, що не підлягає виконанню вчинений 25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 235642, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс проперті групп» суми у розмірі 41822,11 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінанс проперті групп» (код у , 61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. (одна тисяча шістсот десять грн. 40 коп.).

Стягнуто з ТОВ «Фінанс проперті групп» (код у , 61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (десять тисяч грн. 00 коп.).

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «Фінанс проперті групп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків , не повно з`ясував обставини справи. Так апелянт зазначає, що під час вчинення виконавчого напису, нотаріус не зобов`язаний був запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Окрім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції стягнув з ТОВ «Фінанс проперті групп» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу суму, яка є значно завищеною, оскільки не відповідає складності справи. Окрім того, вважає, що позивачем не надано доказів понесених витрат на правову допомогу.

В засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки представники сторін суду не повідомили, а тому суд визнав за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263ЦПКУкраїни судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з цієї підстави.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень статті 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Звертаючись до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права, ОСОБА_1 зазначав, що оскаржуваний ним виконавчий напис вчинений з порушенням норм законодавства.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок ).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Проте характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника необхідно вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Зазначений висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

Встановлено, що 04.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3147/82/706923, за умовами якої він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 20000,00 грн., строком на 48 місяців.

25.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 235642 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОФ «Фінанс проперті групп», якому ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 13-11/20-F від 13.11.2020, якому в свою чергу АТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 відступлено право вимоги за кредитним договором №010/3147/82/706923 від 04.11.2019, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Згідно виконавчого напису сума заборгованості за кредитним договором складається з: 25665,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16106,22 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією.

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., складає 41822,11 грн.

Як визначено оскаржуваним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводилось за період з 13.11.2020 по 25.06.2021.

Постановою від 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 235642 від 25.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінанс проперті групп» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 41822,11 грн.

Постановою від 28.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 46504,32 грн.

Постановою від 31.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим І.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 оголошено у розшук майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналіз викладеного вище свідчить про те, що у суду першої інстанції були усі підстави для задоволення позову, тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що нотаріус не зобов`язаний був запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності - є не спроможними.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно не співмірності стягнутих витрат на правову допомогу складності справи та недоведеності їх понесення, то колегія суддів вважає за необхідне вказати про таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

ТОВ «Фінанс проперті групп» зазначав, що визначений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 є завищеним та не відповідає складності справи, принципам співмірності та справедливості.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надав договір № 27-07-23/2 про надання правової допомоги від 27.07.2023, який укладений з адвокатом Пушкарьовим О.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002368, виданого Пушкарьову О.О. на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області № 19 від 12.09.2019, а також ордер серії АР № 1134231 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Пушкарьовим О.О. від 27.07.2023.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків за договором про надання правової допомоги № 27-07-23/2 від 27.07.2023, адвокат Пушкарьов О.О. надав ОСОБА_1 правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 20000,00 грн.

Матеріали справи містять детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Пушкарьовим О.О. на виконання умов до договору про надання правової допомоги № 27-07-23/2 від 27.07.2023, у якому зазначений перелік послуг та їх вартість.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про розподіл судових витрат, врахував клопотання ТОВ «Фінанс проперті групп» про зменшення розміру витрат та стягнув на користь ОСОБА_1 , понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру і їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника та вважає за можливе зменшити розмір заявлених до стягнення з ТОВ «Фінанс проперті групп» судових витрат на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 до 6000,00 грн. Колегія суддів вважає, що вказана сума відповідає принципу співмірності та справедливості.

За таких обставин оскаржуване рішення у відповідності до норм статті 376 ЦПК України слід змінити в частині розміру заявлених до стягнення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс проперті групп» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2023 року у цій справі змінити в частині розміру заявлених до стягнення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ТОВ «Фінанс проперті групп» (код у , 61003, м. Харків, майдан Павлівський, буд. 5) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень ( шість тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: В.Ю. Бєлка

Г.С. Подліянова