Справа №442/1790/24
Провадження №2/442/641/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплу М.Ю., про розірвання договору купівлі-продажу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд: розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 30.04.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою Мар`яною Юріївною, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,4073 га, кадастровий номер :01:004:0109, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 30.04.2013, зареєстровану за ОСОБА_2 , відновивши запис про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.04.2013 між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,4073 га, кадастровий номер :01:004:0109, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. У п.6 вказаного договору визначено, що відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, проведеної Колективним підприємством «Львівським бюро експертів оцінювачів» станом на 11.04.2013 вартість земельної ділянки становить 249879 грн. У п.7 зазначено, що продаж цей за домовленістю сторін вчиняється за 249879 грн, які сплачені покупцем продавцю до моменту підписання цього договору. Однак, при укладенні договору він пристав на прохання відповідача про те, що він здійснюватиме оплату частинами. Зважаючи на те, що він знав його досить добре, не заперечив проти цього. Договір купівлі-продажу із розтермінуванням вважали не вигідним, оскільки часто їздили за кордон і не хотіли бути «зв`язаними паперами» та вирішили оформити перехід права власності відразу. Для підтвердження виконання оплати договору, відповідач надав розписку в якій зазначив, що зобов`язується сплатити 249879 грн. щомісячними платежами по 5000 грн. або не пізніше ніж 10-денний строк з дня пред`явлення продавцем вимоги, за продаж йому земельної ділянки на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу. Після підписання договору, він так і не передав відповідачеві спірної земельної ділянки, а повідомив, що предмет договору перейде йому у власність лише після оплати погодженої ними всієї суми. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань так і не виконав, коштів за договором не сплатив. 05.06.2021 він звернувся до ОСОБА_2 із претензією про виконання умов договору, а саме: в 10-денний термін з дня отримання даної претензії виплатити йому 249879 грн. на розрахунковий рахунок, який додано до претензії. Дана претензія була відповідачем проігнорована. У зв`язку із ситуацією, яка склалася у світі через запровадження карантину, який був встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19, він знаходив виправдання відповідачеві поважності причин неможливості чи скрути у виплаті погодженої суми. А після 24.02.2022 у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України дане питання відкладалось як «не на часі». Вважає, що обраний спосіб захисту прав відповідає його інтересам, а також інтересам суспільства, оскільки відповідач є громадянином російської фередації. Зі змісту статей 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Зважаючи на те, що відповідач жодних коштів на виконання умов договору йому не передав, чим істотно порушив умови виконання договору, земельна ділянка йому, відповідно, передана не була, вважає за необхідне договір купівлі-продажу розірвати та повернути належне йому майно у власність.

Процесуальні дії суду:

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.04.2024. Залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплу М.Ю.

28.03.2024 приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Тепла М.Ю. подала до суду заперечення на позовну заяву, вважаючи позов безпідставним, просить в задоволенні такого відмовити.

Ухвалою суду від 11.04.2024 підготовче провадження в справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 01.05.2024.

01.05.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 17.05.2024.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить таку задоволити.

Представник позивача адвокат Коцан Р.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю. Водночас представник суду оригінал розписки. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду про причини неявки. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Тепла М.Ю. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 30.04.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,4073 га, кадастровий номер :01:004:0109, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У п.6, 7 даного договору визначено, що відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, проведеної Колективним підприємством «Львівське бюро експертів оцінювачів» станом на 11.04.2013 вартість земельної ділянки становить 249879 грн. Продаж цей за домовленістю сторін вчиняється за 249879 грн., які сплачені покупцем продавцю до моменту підписання цього договору.

Як вбачається з представленої суду оригіналу розписки 30.04.2013 ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку про те, що він зобов`язується сплатити 249879 грн. щомісячними платежами по 5000 грн. або не пізніше ніж 10-денний строк з дня пред`явлення продавцем вимоги, за продаж йому земельної ділянки на виконання вищевказаного договору купівлі-продажу.

05.06.2021 ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 претензію про виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.04.2013 в 10-денний термін з дня отримання даної претензії виплатити йому 249879 грн. на розрахунковий рахунок, який додає до претензії.

Як стверджує позивач, ОСОБА_2 претензію проігнорував, кошти йому не виплатив. На підтвердження цього, стороною позивача представлено суду оригінал вищевказаної розписки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянином російської федерації.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. До договору купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі продажу (частини друга-четверта статті 692 ЦК України).

За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, його умови, а також засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19)

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі №154/3443/18.

Дослідивши оригінал боргової розписку, судом встановлено, що на такій не зазначено про повернення оспорюваних сум чи часткового виконання взятих на себе зобов`язань.

З таких підстав, суд приходить до висновку про те, що зобов`язання за договором не виконане.

Даний висновок кореспондує із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.04.2023 у справі №456/1375/20, провадження №61-6178ск22.

Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

У відповідності з частинами першою-третьою, п?ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-75цс13 зазначив, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною правовою нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що відповідач жодних коштів на виконання договору купівлі-продажу позивачу не передав, чим істотно порушив умови виконання договору.

Разом з тим, суд вважає слушним покликання позивача на те, що розірвання спірного договору є єдиним способом захисту та відновлення його права на власність, враховуючи віддаленість часу укладення спірного правочину, суттєву зміну ринкової вартості землі, а також те, що земельну ділянку у розпорядження відповідача, він фактично не передав, що цілком відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.09.2021 у справі №194/342/15-ц, а також у постанові від 04.10.2023 справа №446/1/22, провадження №61-12893св22 про те, що суду завжди необхідно враховувати, до яких наслідків призведе застосування того чи іншого способу захисту: чи призведе це до тієї кінцевої мети, яку прагне досягнути позивач, звертаючись до суду.

Керуючись 10, 12, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплу М.Ю., про розірвання договору купівлі-продажу задоволити.

Розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 30.04.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою Мар`яною Юріївною.

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,4073 га, кадастровий номер :01:004:0109, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) від 30.04.2013, зареєстровану за ОСОБА_2 , відновивши запис про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Павлів З.С.