справа № 208/2859/24
№ провадження 6/208/199/24
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача, -

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Дебт Форс» звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 65313980 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відкритого 30 квітня 2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 87016 від 05 квітня 2021 року.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи підсудність даної справи Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Як вбачається з довідки, наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, останнім місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було: АДРЕСА_1 , що територіально належить до юрисдикції Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи те, що доказів того, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису відбувається на території Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області не надано, суд приходить до висновку, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, матеріали заяви відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України слід передати на розгляд до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 31, 260, 261, 353, 354, 442, 446 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №208/2859/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача передати за підсудністю до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Похваліта С. М.