П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

08 травня 2024 року м. Київ

Справа № 369/17488/22

Провадження № 22-з/824/538/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 08 травня 2024 року

Повний текст постанови складено 09 травня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 , поданою адвоката Музичко Руслани Василівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 759/19709/18 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за позивачем визнано право власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За Відповідачкою також було визнано право власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль до винесення судового рішення про його поділ, як об`єкта спільної сумісної власності був зареєстрований на ім`я Відповідачки.

Відповідачка обізнана про те, що рішенням Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року за Позивачем визнано право власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки вона є позивачем у справі №759/19709/18.

Однак, ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачка 30 березня 2021 року, користуючись тим, що автомобіль продовжував бути зареєстрованим за нею, продала автомобіль, тобто, розпорядилася ним на власний розсуд без волі й відома іншого законного співвласника.

З огляду на те, що автомобіль мав статус об`єкта спільної сумісної власності, державна реєстрація автомобіля була здійснена при його придбанні на Відповідачку, завдяки чому вона отримала можливість всупереч наявності судового рішення про поділ автомобіля одноосібно ним розпорядитися й відчужити автомобіль третій особі.

У цьому разі очевидно, що недобросовісно діяла лише Відповідачка, яка знала достоменно, що у зв`язку з винесенням судового рішення про поділ автомобіля та визнання за позивачем права на 1/2 частку у праві власності на автомобіль, вона не має права самостійно відчужити такий автомобіль. У той же час новий власник автомобіля, очевидно не був обізнаний про наявність іншого співвласника, оскільки автомобіль був зареєстрований за відповідачкою, при цьому офіційно шлюб між Позивачем та Відповідачкою зареєстрований не був.

У зв`язку з тим, що відповідачка без згоди Позивача відчужила спільне майно - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдала позивачу збитки у вигляді втрати ним майна, а саме права власності на 1/2 частину автомобіля, то на користь Позивача підлягає стягненню справедлива сатисфакція - вартість втраченого ним майна у зв`язку з припиненням його права на спільне майно у розмірі 1/2 ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Відповідно до звіту № 3-22 «Про оцінку середньоринкової вартості автомобіля «SUBARU XV» 2.0, бензин, 2014 року» середня ринкова вартість автомобіля, подібного до автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає станом на 25 липня 2022 року 17 967,00 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 657 028,00 грн. Таким чином 1/2 частина ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час подання позову складає 8 983,50 доларів США, що за курсом Національного Банку України складає 328 514,00 грн.

Тому на підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; РНКОПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) компенсацію 1/2 вартості автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у сумі 328 514,00 грн. (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Ухвалою судді від 19.08.2022 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

06.10. 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, який обгрунтований тим, що у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання спільно однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання спільною сумісною власністю, поділ спільно нажитого майна, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 01 березня 2018 року.

Визнано спільною сумісною власністю сторін:

- Садовий будинок АДРЕСА_3 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» реєстраційний номер майна 33364431);

- Земельну ділянку кадастровий номер :75:147:0076 загальною площею 0,0603 га за адресою: АДРЕСА_4 ;

- Земельну ділянку кадастровий номер :75:147:0075 загальною площею 0,0603 га за адресою: АДРЕСА_5 ;

- Земельну ділянку площею 0,0681 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_6 (кадастровий номер :75:206:0021);

- Садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_6 площею 322,10 кв.м;

- Транспортний засіб - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип - легковий універсал - В.

Здійснено поділ спільного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наступним чином, визнано в порядку поділу майна право власності за: ОСОБА_3 на:

- Садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_6 площею 322,10 кв.м., вартістю 4 667 000 грн.,

- Земельну ділянку площею 0,0681 га для будівництва та обслуговування житлового будинку що розташована в АДРЕСА_6 (кадастровий номер :75:206:0021), вартістю 974 100 грн.

- Транспортний засіб - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип: легковий універсал - В, вартістю 351 600 грн., а всього майна на 5 992 700 грн.

ОСОБА_1 на:

- Садовий будинок АДРЕСА_3 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» реєстраційний номер майна 33364431), вартістю 4 642 200 грн.

- Земельну ділянку кадастровий номер :75:147:0076 загальною площею 0,0603 га за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 686 900 грн.

- Земельну ділянку кадастровий номер :75:147:0075 загальною площею 0,0603 га за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 683 40 грн., а всього майна на 6 012 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю в вартості поділеного майна в розмірі 19 800 грн.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог основного позову та зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання спільним майном подружжя транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz, компенсації статутних внесків та визначення порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 транспортний засіб автомобіль «Mercedes-Benz» GLE 350 d 2017 р., дата реєстрації- 25.11.2017 року.

У порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на: 1/2 частки садового будинку АДРЕСА_3 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» (реєстраційний номер майна 33364431); 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :75:147:0076, загальною площею 0,0603 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :75:147:0075, загальною площею 0,0603 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0681 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (кадастровий номер: :75:206:0021); 1/2 частки садибного (індивідуального) житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , площею 322,10 кв. м, 1/2 частки транспортного засобу - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип - легковий універсал -В; 1/2 частки транспортного засобу - автомобіль «Mercedes-Benz» GLE 350 d 2017 року, дата реєстрації 25 листопада 2017 року.

У порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на: 1/2 частки садового будинку АДРЕСА_3 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» (реєстраційний номер майна 33364431); 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :75:147:0076, загальною площею 0,0603 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :75:147:0075, загальною площею 0 0603 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_8 в СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» ділянка № НОМЕР_6 ; 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0681 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (кадастровий номер :75:206:0021); 1/2 частки садибного (індивідуального) житлового 6удинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , площею 322,10 кв. м, 1/2 частки транспортного засобу - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип - легковий універсал -В; 1/2 частки транспортного засобу - автомобіль «Mercedes-Benz» GLE 350 d 2017 року, дата реєстрації 25 листопада 2017 року.

У порядку поділу майна подружжя, що є спільною сумісною власністю подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 798 000,00 грн., як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Ліком-2000»; 17 500,00 грн як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Етіл - Україна».

У задоволенні іншої частини позовних вимог у скасованій частині відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20.10.2021 року Постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля «Mercedes-Benz» GLE 350 d спільним сумісним майном подружжя та його поділ скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.07.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля «Mercedes-Benz» GLE 350 d 2017 року, спільним сумісним майном подружжя та його поділ - скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про часткове задоволення зазначених позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 933 351,50 грн. у порядку компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Mercedes-Benz» GLE 350 d 2017 року.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) компенсації 1/2 вартості автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип - легковий універсал -В; у сумі 328 514,00 грн. (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

З такою правовою вимогою позивача, відповідачка не погоджується в частині вартості компенсації частки у спільному майні, виходячи з наступного.

На момент розгляду справи в Святошинському районному суді міста Києва у справі №759/1970/18 ОСОБА_1 зазначав, що весь транспортний засіб - автомобіль «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип - легковий універсал - В, коштував 351 600 грн. А це 2020 рік. Тобто за 2 роки вартість цього майна не могла збільшитись майже в два рази згідно наданого ним звіту №3-22.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2021/2504/250477 від 3.03.2021 за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 105 000,00 (сто п`ять тисяч гривень 00 копійок) п. 3.1. Договору.

Відповідно до звіту про оцінку майна автомобіля SUBARY XV 2.0 від 20.03.2021 року ринкова вартість об`єкта оцінки - 105 775,00 грн. (сто п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги позивача частково - в розмірі 52 887,50 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень 50 копійок).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , у сумі 52 887,50 грн. (п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень 50 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору 528, 87 (п`ятсот двадцять вісім) грн. 87 коп.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_1 адвокатом Музичко Р.В. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 автомобіля «SUBARU» 2014 року випуску, сірого кольору, номер шасі (VIN) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , у сумі 328514,00 грн. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Музичко Русланою Василівною, - задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року - змінити в частині стягнення компенсації та судового збору, збільшивши компенсацію частини автомобіля, стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 52887,50 грн. до 175800 грн., та відповідно збільшити розмір судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 528,Ю87 грн. до 1758,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 РНКОПП: АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_10 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2604 грн.

05 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичко Р.В. про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 30000 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 заперечення на заяву щодо стягнення витрат на правову допомогу, до суду не надано, заяву про стягнення витрат на правову допомогу було отримано відповідачем завчасно.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

За правилами частини третьої статті статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи позивач та його представникв судове засідання не з?явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Неявка сторін в судове засідання, які належним чином повідомлені про дачу, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичко Р.В. про ухвалення у справі додаткового рішення та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичко Р.В. про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Таким чином цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року

№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи відомо, що 24 серпня 2023 року між адвокатським бюро «Руслана Музичко» та ОСОБА_1 було укладено договір №42/23 про надання правничої допомоги. У договорі про надання правничої допомоги сторони визначили вартість правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 , представником позивача до матеріалів справи долучено акт до договору про надання правничої допомоги №42/23 від 24 серпня 2023 року, яким сторони підтверджують факт надання послуг відповідно до положень договору і вартість надання послуг з професійної правової/правничої допомоги складає 30000 грн.

Матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання ОСОБА_1 послуг АБ «Руслана Музичко» з надання правової допомоги.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, судова колегія виходить з того, що справа про стягнення суми компенсації частки у спільному сумісному майні подружжя при її перегляді у суді апеляційної інстанції, для кваліфікованого юриста не є спором значної складності, не потребує зібрання великого обсягу доказів, що вже були надані стороною позивача до суду першої інстанції, залучення до участі у справі інших учасників.

Отже, враховуючи, що апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Музичко Р.В. задоволено частково судова колегія дійшла висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. в ході апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Музичко Руслани Василівни про ухвалення додаткового рішення у у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_10 5000 грн. судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна