Справа № 709/229/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Левченка В. В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Коллект Центр» (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно із заявкою-анкетою на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом. Надалі ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу, на підставі якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримав право вимоги, зокрема і до відповідача за вказаним договором. Згодом право вимоги за укладеним відповідачем договором перейшло до позивача, згідно з договором про відступлення права вимоги укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем. Відповідач не виконує належним чином умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка в добровільному порядку ним не повертається. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого

2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 березня

2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що подані позивачем документи не засвідчені належним чином, а тому в розумінні ЦПК України вони не є доказами та не повинні братися судом до уваги. Крім того, договір щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчинений в іншій ніж договір позики формі, що є порушенням вимог цивільного законодавства. При цьому нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту порушить баланс інтересу сторін, на позичальника буде покладено обов`язок, який не кореспондує жодному праву кредитодавця. Позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM». Вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, починаючи понад 30 днів користування кредитом, є необґрунтованими. Заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами. На підставі викладеного відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача ОСОБА_3 подано письмові пояснення, згідно з якими ТОВ «Інфінанс» та відповідач уклали договір позики на умовах фінансового кредиту для власних потреб, відповідно до правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM». Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом

20000,00 гривень, в межах строку кредитування лімітом 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Станом на сьогодні договір позики є чинним. Щодо твердження відповідача про не укладення договору про відступлення прав вимоги в електронній формі, то редакція статті Цивільного кодексу України, що регулює вказані правовідносини викладена у 2003 році, відповідно Закон України «Про електронну комерцію» прийнято у 2015 році. Суди жодного разу не визнавали договір факторингу чи договір відступлення права вимоги по договорах укладених в електронному вигляді недійсними через їх невідповідність ЦК України. Разом з тим, позивач в межах строку користування кредитним лімітом, який співпадає зі строком дії кредитного договору, здійснив нарахування відсотків. Крім того, підписавши договір позики відповідач підтвердила, що ознайомилася в повному обсязі із правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», розміщеними на вебсайті товариства. До того ж, витрати понесені позивачем на надання правової допомоги підтверджуються договором про надання правничої допомоги; документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформленими у встановленому законом порядку; доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - актами наданих послуг, прайс-листом. Доданий до позовної заяви витяг, а не акт свідчить про те, що за актом надавалася правова допомога і по іншим справам. За таких обставин представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

16 січня 2020 року ТОВ «Інфінанс» та відповідач уклали договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № (а.с. 5-8).

Пунктами 1.1.-1.6. вказаного договору передбачено, що товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору -

36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку № 1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку № 3 та додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку № 1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Мета отримання кредиту - для власних потреб. Кредит надається без умови його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. В рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів; діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20000,00 гривень; максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75 %. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку № 1 та додатку № 2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником (а.с. 11-19).

Згідно з п.п. 7.1., 7.2., 7.5. вказаного договору позичальник підтверджує, що він самостійно перед укладанням даного договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і які відповідають умовам даного договору, та погоджується з ними. Підписанням заявки-анкети та/або цього договору позичальник підтверджує, що він до укладення даного договору отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів цього договору був переданий позичальнику. Сторони погодили, що підписання товариством договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання договору. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Товариство передає одноразовий ідентифікатор позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його інформаційно-телекомунікаційній системі (вказаний в особистому кабінеті позичальника), в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення за номером телефону, вказаним позичальником під час заповнення заявки-анкети.

Підписанням цього договору відповідач підтвердила надання товариством інформації, визначеної в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до вимог чинного законодавства України, а також із ознайомленням в повному обсязі з правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», розміщеними на вебсайті товариства та погодилася із ними в повному обсязі.

Матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема копії акцепту оферти, пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 28 січня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16 січня 2020 року, а також заяви-анкети на отримання кредиту від 28 січня 2020 року у розмірі 3000,00 гривень, підписані електронним підписом відповідача (а.с. 8 на звороті, 9).

Копією довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Інфінанс» підтверджується акцепт договору від 28 січня 2020 року зі сторони відповідача, тобто підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с. 20).

Вказані грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень відповідач отримала на картковий рахунок, що підтверджується копією квитанції про сплату № 47381770 від 28 січня

2020 року (а.с. 20 на звороті).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Також суд приймає до уваги, що у ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Також ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, як позичальник, отримала кредитні кошти за договорами, не повернула їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, а тому позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.

При цьому слід врахувати, що за змістом ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» акцептом пропозиції укласти договір в електронній формі є відповідь особи, якій адресована пропозиція його укласти, про її прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання з-поміж іншого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Підписавши договір позики сторони узгодили розміри позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору. Крім того, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписання електронного договору, та зазначенням реквізитів банківської картки на рахунок якої в подальшому перераховувалися кошти.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не надавав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Згідно з розрахунком заборгованості: за кредитним договором № від

16 січня 2020 року за період з 16 січня 2020 року по 14 липня 2021 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «Інфінанс» становить 31034,50 гривень, з яких: 28034,50 гривень - заборгованість за відсотками; 3000,00 гривень - заборгованості за основною сумою боргу (а.с. 21 на звороті).

Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/2021, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16 січня 2020 року, що укладений відповідачем (а.с. 24-26).

За даним договором ТОВ «Інфінанс» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтами і боржниками. Укладанням цього договору клієнт гарантував, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 14/07 від 14 липня

2021 року та витягом з додатку № 3 до договору факторингу реєстру боржників,

ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги, в тому числі і до відповідача

(а.с. 26 на звороті - 27, 28).

На підтвердження надання відповідачу на банківську картку онлайн-позик за договором № (номер транзакції № 47381770) ТОВ «Інфінанс» надав

ТОВ «Вердикт Капітал» довідку від 14 липня 2021 року (а.с. 21).

10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та позивач уклали договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Вердикт Капітал», у тому числі і до відповідача за договором

№ від 16 січня 2020 року (а.с. 29-31).

Згідно з акта прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) з однієї сторони та позивач (новий кредитор) уклали даний акт про те, що на виконання умов договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307.

Відповідно до додатку № 3 реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року (а.с. 32-33) та витягу реєстрів боржників з вказаного додатку (а.с. 34), позивач набув права грошової вимоги, в тому числі і до відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на

10 січня 2023 року, відповідач має заборгованість у розмірі 59647,00 гривень, з яких: 28034,50 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3000,00 гривень - заборгованості по основній сумі кредиту; 28612,50 гривень - нараховані відсотки (а.с. 22).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем.

Згідно з розрахунком заборгованості позивача станом на 09 січня 2024 року, заборгованість відповідача складає 59647,00 гривень, з яких: 56647,00 гривень - заборгованість за відсотками; 3000,00 гривень - заборгованості за тілом кредиту. Разом з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36127,00 гривень, яка складається з: 3000,00 гривень - заборгованості за кредитом та 33127,00 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення

3028,00 гривень судового збору.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 13000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня

2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від

28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до позовної заяви копію договору № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року про надання правової допомоги (а.с. 45 на звороті - 46).

Відповідно до копії заявки на надання юридичної допомоги № 673 від 02 січня

2024 року (а.с. 49) та витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня

2024 року (а.с. 50), АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг позивачу по супроводу примусового стягнення заборгованості з позивача, а саме: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 3000,00 гривень та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 10000,00 гривень, а всього на

13000,00 гривень

Як вбачається із копії платіжної інструкції № від 10 січня 2024 року позивач перерахував АО «Лігал Ассістанс» грошові кошти за надання правової допомоги згідно з договором № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року у розмірі 51000,00 гривень

(а.с. 48).

Суд приймає до уваги, що розглядувана справа може бути віднесена до справ незначної складності, законодавство і судова практика у цій категорії справ є сталою, не викликає суспільного інтересу під час її розгляду. Крім того, справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень, та необхідність стягнення з відповідача вказаних витрат в розмірі 3000,00 гривень, що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ "Коллект Центр", () заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.01.2020 року в сумі 36127,00 гривень, судовий збір в розмірі 3028,00 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень, а всього стягнути 42155,00 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) гривень.

Повні найменування сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження за адресою: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 20 травня 2024 року.

Суддя В. В. Левченко