Справа № 579/1033/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м.Кролевець

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши заяву керівника Конотопської окружної прокуратури про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

керівник Конотопської окружної прокуратури, 41615, Сумська область, м.Конотоп, вул.Успенсько-Троїцька, буд.136, звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, місцезнаходження: 40022, м.Суми, вул.Революції Гідності, буд.32, з позовною заявою до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в якій просить суд конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:2021 площею 2,2757 га, кадастровий номер :02:001:2022 площею 0,0878 га, кадастровий номер :02:001:2023 площею 0,3326 га, які належать на праві власності ОСОБА_1 та знаходяться на території Кролевецької територіальної громади Конотопського району Сумської області.

Одночасно із вищезазначеною позовною заявою керівник Конотопської окружної прокуратури подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на вищевказані земельні ділянки та заборони розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок.

Заява про забезпечення позову подана з метою недопущення передачі речових прав на земельні ділянки іншим особам.

Суд вважає, що заява керівника Конотопської окружної прокуратури підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч.2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що керівником Конотопської окружної прокуратури в достатній мірі обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони вчиняти певні дії (розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок), враховуючи, що спір виник з приводу конфіскації у власність держави земельних ділянок, майно може бути відчужене, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, вид забезпечення позову - накладення арешту на земельні ділянки та заборона вчиняти певні дії (розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок) є співмірним та не виходить за межі позовних вимог, невжиття таких заходів може ускладнити ефективний захист державою своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, заява керівника Конотопської окружної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України ,-

у х в а л и в:

Заяву керівника Конотопської окружної прокуратури (41615, Сумська область, м.Конотоп, вул.Успенсько-Троїцька, буд.136) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки: кадастровий номер :02:001:2021 площею 2,2757 га, кадастровий номер :02:001:2022 площею 0,0878 га, кадастровий номер :02:001:2023 площею 0,3326 га, які розташовані на території Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області.

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , країна громадянства російська федерація, паспорт НОМЕР_2 , виданий 20.06.2006 року Фрянзинським ОВД Щолковського району Московської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок: кадастровий номер :02:001:2021 площею 2,2757 га кадастровий номер :02:001:2022 площею 0,0878 га, кадастровий номер :02:001:2023 площею 0,3326 га, які розташовані на території Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

СуддяВ. М. Придатко