РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнаня права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 3 березні 2024 року звернулася в суд з позовом до Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з: житлового будинку садибного типу і господарських споруд, який розташований по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,25 га, переданої для будівництва й обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с. Красностав, Володимирський район, Волинська область.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка. Інших спадкоємців немає. В даний час у неї виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті чоловіка, однак, звернувшись до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, отримала відмову через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зважаючи на викладене просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та споруди, який розташований по АДРЕСА_1 ;

- право на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,25 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №8/17 від 01.04.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність»;

- право на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,42 га, передану для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №8/17 від 01.04.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність»;

Ухвалою суду від 11.03.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, в задоволення позову покладається на думку суду.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про нотаріат", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодаємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №05, та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та споруди, який розташований по АДРЕСА_1 .

Наявність у спадкодавця права власності на вказане нерухоме майно підтверджується Витягом з погосподарської книги №2 по селу Красностав за 2001-2005 рр Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області.

Крім того, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в с.Красностав, Володимирський район, Волинська область, які були передані ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність на підставірішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.04.1994 року № 8/17 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яке спадкодавець не встиг реалізувати за життя.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст.1223,1268 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 23.11.2023 №277.

З дослідженої судом спадкової справи № 389/2007, заведеної 28 серпня 2007 року після смерті ОСОБА_2 , встановлено, що інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину, немає. Діти померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви.

11 грудня 2023 року позивач звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, а саме на вказані вище житловий будинок та земельні ділянки.

Проте, згідно листа державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 11.12.2023 № 1371/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельні ділянки, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого чоловіка підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок та визнання права на завершення процедури приватизації земельних ділянок є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 206, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та споруди, який розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,25 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Красностав Володимирського району Волинської області відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №8/17 від 01.04.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,42 га, передану для ведення особистого підсобного господарства в с. Красностав Володимирського району Волинської області відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №8/17 від 01.04.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Оваднівська сільська рада Володимирського району Волинської області, Код , юридична адреса: вул.Перемоги, 20, с.Овадне, Володимирський район, Волинська область.

Головуючий А.М. Лутай