Провадження № 2/582/98/24
Справа № 582/124/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Ярмоленко А.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати із відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь на утримання дитини сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/ 4 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову.

В обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в повній мірі не бере повноцінної участі у утриманні дитини, допомогу надає нерегулярно, що зумовило для позивача необхідність звернутися із вказаним позовом.

Ухвалою від 05.03.2024 відкрито спрощене провадження у цій цивільній справі.

Представник відповідача, адвокат Шахненко О.М. подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує реального матеріального положення відповідача та інших істотних обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань.

У відзиві посилається на те, що відповідач систематично, добровільно бере участь в матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_5 та не відмовляється від своїх зобов`язань. При цьому відповідач не має звітності щодо використання наданих ним коштів на утримання сина, та позивач перешкоджає йому спілкуватися з сином. Крім того, ним було з`ясовано, що кошти, які він перераховує на утримання сина, надходять на картку співмешканця позивача. Відповідач вважає, що оскільки ні позивач, ні її теперішній чоловік (співмешканець) не працюють, то кошти, які він надає на утримання сина не використовуються за призначенням, а використовуються на проживання всієї сім`ї ОСОБА_1 , оскільки інших джерел доходу вони не мають.

Посилання позивача на гарний стан здоров`я відповідача також не відповідає дійсності, оскільки відповідач має багато проблем зі здоров`ям, що частково підтверджується наданими доказами. У відповідача є і інші розлади здоров`я, але не всі виписки та докази збережені. Враховуючи, що останній безперервно два роки поспіль знаходиться на військовій службі в умовах повномасштабного вторгнення та перебуває на бойових позиціях, збереження фізичного та емоційного здоров`я є неможливим в таких умовах.

Також 14.02.2024 року між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Тепер відповідач проживає однією сім`єю з дружиною ОСОБА_6 та з її неповнолітніми дітьми, падчерками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , батько яких помер. Відтак відповідач в силу ст. 268 СК України зобов`язаний їх утримувати.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 1/ 4 частки всіх його доходів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на фактичному утриманні у ОСОБА_3 перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Приписами ч.5 ст. 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на трьох і більше дітей становить половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно розрахунок аліментів на утримання сина ОСОБА_5 повинен становити 1/3 частки з 50 % заробітної плати (доходів) відповідача з врахуванням, що в сукупності на утриманні у відповідача троє малолітніх дітей.

Відповідач направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, оскільки він проходить службу в ЗСУ та не може прибути в судове засідання. Із позовними вимогами ОСОБА_1 згоден частково, як і було викладено у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що він з позивачем давно не проживає разом, у позивача своє життя, інша сім`я і дитина від іншого шлюбу, а відповідач має право на своє власне життя, сім`ю, щастя. В сім`ї, з якою він проживає є ще двоє дітей, яких відповідач матеріально утримує, оскільки їх біологічний батько помер.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що з відповідачем вона у шлюбі не перебувала та не проживає з моменту народження спільного сина через неодноразові факти насильства щодо неї. Після народження дитини вона зареєструвала його народження відповідно до ст. 135 СК України, проти чого відповідач не заперечував. До 2022 року відповідач життям сина не цікавився, ніякої допомоги не надавав. Після початку повномасштабного вторгнення рф відповідач звернувся до неї з пропозицією визнати батьківство та повідомив, що буде надавати добровільно допомогу на утримання сина, на що позивач погодилася. Влітку 2022 року вона звернулася до відділу ДРАЦ та на підставі довіреності, яку надав відповідач, внесла зміни до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , вказавши батьком ОСОБА_3 . Відповідач до жовтня 2023 року сплачував добровільно аліменти на утримання дитини, але в подальшому припинив їх сплачувати, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні свою позицію, викладену у відзиві на позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що відповідач не заперечує утримувати спільного сина сторін, він також сплачував добровільно аліменти, однак вважає, що оскільки позивач та її теперішній чоловік не працюють, мають ще одну дитину, то фактично сплачені ним кошти на утримання сина позивачем витрачаються на власні потреби. Це підтверджується і тим, що як з`ясував відповідач, він переказував кошти на утримання сина на банківську картку, належну чоловіку позивачки.

Крім того, відповідач одружився, у його дружини також є двоє неповнолітніх дітей, батько яких помер, а тому відповідач зобов`язаний їх утримувати.

З огляду на це представник відповідача просила стягувати з відповідача аліменти з урахуванням того, що на його утриманні знаходиться троє дітей. Розрахунок частки аліментів із заробітку відповідача має, на думку представника, розраховуватися таким чином як 1/3 від 50% заробітку ОСОБА_3 , тобто фактично 1/6 доходу відповідача.

Суд, заслухавши позицію позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження cерії НОМЕР_1 від 12 липня 2022 року виданого повторно, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , сторони у справі (а.с.5).

Із копії довідки Недригайлівської селищної ради від 30.01.2024 №14 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_4 , дочкою ОСОБА_9 , матір`ю та вітчимом (а.с.6).

Із пояснення позивачки вбачається, що її матір та вітчим не проживають з нею, а проживає без реєстрації її чоловік.

Із копії довідки №8860 від 08.12.2022 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_3 проходить службу в ЗСУ.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.92) встановлено, що ОСОБА_3 14.02.2024 уклав шлюб із ОСОБА_6 .

Із копій свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с.94-93) вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 мають двох дітей, ОСОБА_11 , 2006 року народження, ОСОБА_12 , 2007 року народження.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 97) встановлено, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 09.05.2023 по 18.05.23 ( а.с. 86,91).

З копій квитанцій Ощадбанку (а.с.74-85,87-88,96,99) вбачається, що ОСОБА_3 здійснював переказ власних коштів власнику картки 5375……1582, 4441…..0290.

Із пояснення позивача встановлено, що за згодою з відповідачем кошти на утримання ОСОБА_4 перераховувались на картку дитини, а коли її було заблоковано через проблеми з підприємницькою діяльністю позивача, вона надала картку свого чоловіка з останніми цифрами 0290, та відповідач зараховував кошти на неї. До жовтня 2023 року ніяких претензій відповідач не висловлював.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Отже, отримувати підвищений розмір аліментів, а не мінімальний, є безумовним правом дитини, яке визначене законом та захищається в судовому порядку в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні правата обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 5 Ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , 2015 року народження, а тому вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення із дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Посилання відповідача та його представника на те, що відповідач зобов`язаний утримувати трьох дітей, а тому відповідно розмір аліментів має бути зменшений до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, суд відхиляє, оскільки встановлений законом обов`язок сплачувати аліменти поширюється лише на дитину, батьком якої зазначений відповідач у свідоцтві про народження.

Відповідно до ст. 268 СК України обов`язок утримувати неповнолітніх падчерок настає за наявності одночасно двох умов:

- якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання,

- вітчим (як в цьому випадку) може надавати матеріальну допомогу.

При цьому розмір утримання на таких осіб в законі не визначений та пов`язується з можливістю вітчима надавати таку допомогу.

Відповідачем не доведено, що він є єдиною особою, яка зобов`язана утримувати дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Крім того, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яка призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні: дітям до 18 років та дітям, які продовжують навчання за денною формою навчання до досягнення ними 23 років.

Факт перебування відповідача на лікуванні в травні 2023 також не свідчить про неможливість сплачувати ним аліменти на утримання сина у розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу).

Інші аргументи відповідача, щодо створення позивачем перешкод в спілкуванні з дитиною та щодо нецільового використання аліментів суд також не бере до уваги, оскільки вказані питання не стосуються предмету спору та можуть бути вирішені у відповідності до чинного законодавства, у тому числі і в судовому порядку.

Суд вважає, що обов`язок відповідача сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі на утримання неповнолітньої дитини, батьком якої він є, ніяким чином не перешкоджає відповідачу реалізовувати своє право на щасливе сімейне життя.

Таким чином, відповідач не довів жодної із передбаченої ст. 182 СК України обставин, які б давали підстави визначити аліменти у меншому ніж 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача розмірі .

Згідно ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 24, 112, 113, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/ 4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня подання заяви 31.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 березня 2024 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко