Провадження № 2/537/831/2024
Справа № 537/1719/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В., за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору дарування від 18.07.2005, інша 1/2 частина на праві власності в рівних частинах належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з 01.06.2022 по теперішній час без поважних причин, про що 21.12.2022, 04.07.2023, 05.02.2024 ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» було складено акти про не проживання даної особи за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не проживає в зазначеній квартиру, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Зазначає, що в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити субсидію.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2024 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.
Представник позивача адвокат Щербань О.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату ,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з`явилася, проте надіслала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовну заяву та розглянути справу без її участі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане згідно з розпорядженням від 10.12.1999 № 7971/2, записане в реєстрову книгу за № М-1/264, приміщення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та його членам сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Згідно договору дарування від 18.07.2005 (зареєстрованого в реєстрі за № 5974), ОСОБА_5 , яка діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали цей договір про таке: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подарували, а ОСОБА_1 прийняла у дарунок 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 45,3 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м.
Станом на 07.11.2023 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано чотири особи, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою № Ш-01-38/557 від 07.11.2023 Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» 21.12.2022, 04.07.2023, 05.02.2024 склали акти не проживання, в яких підтверджують факт не проживання громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з 01 червня 2022 року по теперішній час.
Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Виходячи з положень ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.
Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Отже суд вважає, що позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він відсутній понад один рік.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у добровільному порядку не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не несе жодних витрат по утриманню житла.
Таким чином за наявності рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання на підставі Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач з червня 2022 року не проживає у вказаній квартирі позивача, чим створює перешкоди у володінні та користуванні квартири, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню.
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 386, 391,405 ЦК України, ст. ст. 7, 8,12, 81, 141, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355, 280-283 ЦПК України, суд
Позовну заяву позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 07.05.2024.
Суддя Маханьков О.В.