Провадження № 2-о/641/26/2024 Справа № 641/7943/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Подосокорської А.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що державний акт про право власності на землю серії СМ № 2593, виданий на ім`я ОСОБА_3 головою Вільнослобідської сільської ради Глухівського району 24.04.2002 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності за № 200, належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вільна Слобода Шосткинського району Сумської області помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яка складається, зокрема з земельної ділянки площею 5,95 га у межах згідно з планом, розташованої на території Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на землю серії СМ № 2593, виданого головою Вільнослобідської сільської ради Глухівського району 24.04.2002 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності № 200. На це майно за життя ОСОБА_4 залишив заповіт, яке заповідав йому, на інше майно батько склав заповіт на його матір ОСОБА_2 . Спадщину батька він прийняв, подавши в установлений законом строк заяву до нотаріальної контори. Приватний нотаріус Шосткінського районного нотаріального округу Сумської області Янкова Є.О. 19.09.2023 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у державному акті про право власності на землю серії СМ № 2593 прізвище його батька записано « ОСОБА_5 ». В зв`язку із вказаною розбіжністю в написанні прізвища йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Єдиним способом захисту прав є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.12.2023 року заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.01.2024 року провадження у справі відкрито та призначене судове засідання.

Ухвалою суду від 25.03.2024 року витребувані матеріали спадкової справи.

У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій підтримала обставини викладені у заяві, просила її задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 склав заповіт, відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 належний йому на праві приватної власності, згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ № 2593, виданий відділом Держкомзему у Глухівському району Сумської області24.04.2002 року, земельна ділянка площею 5,95 га у межах згідно з планом, розташованої на території Вільнослобідської сільської ради передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт посвідчений Секретарем ради-секретарем виконкому Вільнослобідської сільської ради Хоменком Р.К. та зареєстрований у реєстрі за № 30.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 2593, виданого на підставі рішення 16 сесії, 23 скликання Вільнослобідської сільської ради народних депутатів від 05.02.2001 року, ОСОБА_6 передано у приватну власність земельна ділянка площею 5,95 га в межах згідно з планом. Землю передано для ведення сільськогосподарського товарного виробництва.

Довідкою виданою Есманьською селищною радою Шосткинського району Сумської області № 07-38/1405 від 20.09.2023 р., підтверджено, що ОСОБА_4 , 1938 р.н. мав право на земельну частку (пай), на який отримав державний акт на право приватної власності серії СМ № 2593.

Довідкою виданою Есманьською селищною радою Шосткинського району Сумської області № 07-38/1406 від 20.09.2023 р., зазначено, що згідно записів з погосподарської книги № 3 на 1991, 1992, 1993, 1994, 1995 роки за особовим рахунком № НОМЕР_3 відкрито домогосподарство на наступних осіб: голова господарства ОСОБА_3 , 1938 р.н. та дружина ОСОБА_7 , 1938 р.н.; згідно записів з погосподарської книги № 3 на 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 роки за особовим рахунком № НОМЕР_4 відкрито домогосподарство на наступних осіб: голова господарства ОСОБА_4 , 1938 р.н. та дружина ОСОБА_2 , 1938 р.н.

З довідки виданою Есманьською селищною радою Шосткинського району Сумської області № 09-11/67 від 11.08.2021 р., вбачається, що останнім постійним місцем проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 було АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 за вищевказаною адресою разом з ним була зареєстрована і проживала дружина ОСОБА_2 .

З довідки виданою Есманьською селищною радою Шосткинського району Сумської області № 81/20-30 від 11.08.2021 р., вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.04.1979 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

З витягу з Державного земельного кадастру ро земельну ділянку № НВ-023 від 18.09.2023 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0015, площею 5,0485 га, яка розташована у Сумській області, Глухівському районі, Вільнослобідської сільської ради належить на праві власності ОСОБА_1 .

Приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Янковою Є.О., 19.09.2023 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 1938 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Янкової Є.О., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки у Державному акті на землю серії СМ № 2593 від 24.04.2002 року прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_5 ».

З матеріалів спадкової справи № 89/2021 заведеної після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені в наслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності ОСОБА_4 Державного акту про право власності на землю серії СМ № 2593 від 24.04.2002 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 256, 315, 294 259, 315 - 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт, що державний акт про право власності на землю серії СМ № 2593, виданий на ім`я ОСОБА_3 головою Вільнослобідської сільської ради Глухівського району 24.04.2002 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності за № 200, належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: В. О. Музиченко