УХВАЛА

26 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 444/948/21

провадження № 61-18311св23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Литвиненко Ірини Вікторівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2023 року адвокат Огородник І. І., яка діє в інтересах ОСОБА_4 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2024 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

31 січня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2024 року задоволено заяву ОСОБА_4 і зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

24 квітня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. від розгляду справи № 444/948/21.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою від 10 січня 2024 року Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, водночас ухвалою від 27 лютого 2024 року аналогічного змісту клопотання та сама колегія суддів задовольнила.

Такі дії колегії суддів вказують про наявність у діях суддів дисциплінарного поступку, який полягає в умисному або внаслідок недбалості не зазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, умисне або внаслідок грубої недбалості допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав і основоположних свобод або інше грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків.

Вказані дії колегії суддів суперечать закону та зумовлені неправомірним впливом родичів ОСОБА_4 на суддів.

З цих підстав заявник звернувся з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя.

Наведені обставини є підтвердженням упередженості колегії суддів до нього та передчасного вирішення справи за результатами касаційного перегляду на користь ОСОБА_4 .

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2024 року справу призначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Олійник А. С.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

«Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого необхідно враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності….» (рішення ЄСПЛ від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-центр» проти України», пункт 28).

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді необхідно визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає як суд, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 06 березня 2018 року у справі «Михайлова проти України», пункт 56).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», пункти 49, 50).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Верховний Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім доти, доки не доведено зворотного.

Крім того, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Верховний Суд зазначає, що метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Водночас необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Верховний Суд також зауважує, що згідно з рішенням Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 наявність скарги щодо судді (суддів) у провадженні Вищої ради правосуддя чи відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді (суддів) щодо розгляду конкретної судової справи та не є безумовною підставою для висновку про особисту упередженість судді (суддів) і як наслідок - відводу судді (суддів).

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду: Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. згідно зі статтею 36 ЦПК України, з огляду на їх оціночний характер та відсутність доказів фактичної упередженості суддів.

Оцінивши доводи заяви про відвід колегії суддів: Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В., Верховний Суд дійшов висновку, що побоювання заявника щодо безсторонності та сумніви в неупередженості суддів не є об`єктивно виправданими і не доводять існування суб`єктивного критерію, тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Литвиненко Ірини Вікторівни, ОСОБА_2 , Петрова Євгена Вікторовича за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник