КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/1086/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7746/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року представник позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» - Гречан М.В. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість на послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 68 935,44 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 15 829,88 грн., 3 % річних у розмірі 4 665,88 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 1-8).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року позовну заяву ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 23-24).

Не погодившись з ухвалою районногосуду, 01 лютого 2024 року представник ТОВ «Євро-Реконструкція» - адвокат Гречан М.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 26-29).

На обґрунтування скарги зазначила, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Вказувала, що позовна заява подана в письмовій формі та підписана власноручно уповноваженим представником позивача. До позовної заяви додана належним чином завірена копію довіреності на підтвердження повноважень представника позивача. Звертала увагу, що у наданому до позовної заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначена інформація про керівника юридичної особи - Сидоренко О.А.Вказувала, що законодавством України не встановлено терміну чинності витягу з реєстру, а подання позивачем витягу, сформованого не на дату видачі представнику довіреності, не є підставою для прийняття судом ухвали про повернення позовної заяви.

Вважала, що суд першої інстанції, враховуючи ч. 1 ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, мав постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зазначаючи недоліки позовної заяви.

Крім того, апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції, що підставою для повернення позовної заяви є те, що копія довіреності на представництво повноважень представника позивача Гречан М.В. засвідчена не власноручно представником, а із застосуванням факсиміле. Вважала, що наслідком подання копії, не завіреної ніяким чином, є не повернення позовної заяви або відмова у відкритті провадження, а ухвала про витребування оригіналу письмового доказу чи ухвала про усунення недоліків позовної заяви. Наголошувала, що позовна заява підписана власноручно представником позивач Гречан М.В. , яка має право підписувати таку позовну заяву.

Враховуючи викладене, вважала ухвалу суду немотивованою, такою, що ґрунтується на припущеннях судді та упередженому ставленні до позивача (а.с. 26-29).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи викладене.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява подана Гречан М.В. від імені та в інтересах ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-19).

На підтвердження повноважень представника Гречан М.В. до позовної заяви було додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статут ТОВ «Євро-Реконструкція» (а.с. 9-16).

Також, до позовної заяви була додана копія довіреності № 40 від 04 серпня 2023 року, виданої генеральним директором ТОВ «Євро-Реконструкція» - Сидоренком О.А., на ім`я Гречан М.В. , згідно якої вона має право представляти інтереси товариства в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, підпорядкування та галузевої належності, в тому числі у відносинах з органами державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, вчиняти всі необхідні дії в інтересах товариства, бути представником в загальних та спеціалізованих судах України усіх інстанцій, з усіма правами, які надано чинним законодавством позивачу (заявнику, скаржнику/)/, відповідачу (боржнику), третій особі та потерпілому, у правовідносинах, які виникають з надання опалення, постачання гарячої води, у тому числі укладання/зміни/розірвання/припинення договорів з надання комунальних послуг; у правовідносинах, що виникають під час взяття/зняття з абонентського обліку вузла (вузлів) комерційного обліку; у правовідносинах з перерахунку заборгованості споживачам за комунальні послуги; у правовідносин пов`язаних з абонентським обслуговуванням (абонентська плата), у тому числі: з правом підписувати та подавати позовні заяви, тощо (а.с. 18).

Повертаючи вказану позовну заяву ТОВ «Євро-Реконструкція» на обґрунтування ухвали суд зазначив, що до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження повноважень Гречан М.В., як представника позивача на підписання позовної заяви, зокрема, додані до позовної заяви статут і витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить відомостей, що Сидоренко О.А. є Генеральним директором ТОВ «Євро-Реконструкція» та/або був на вказаній посаді під час видання довіреності № 40 від 04 серпня 2023 року. Крім того, додана до позовної заяви копія довіреності № 40 від 04 серпня 2023 року посвідчена адвокатом Гречан М.В. не особистим підписом, а факсиміле, що унеможливлює встановлення вираження справжньої волі, чий підпис відтворено, на настання відповідних правових наслідків.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина 1 статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 58 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 62 ЦПК України).

Відповідно до наданих матеріалів справи, позовна заява підписана адвокатом Гречан М.В., яка до позовної заяви надала завірену нею, як адвокатом, копію довіреності виданої генеральним директором ТОВ «Євро-Реконструкція» - Сидоренком О.А., на ім`я Гречан М.В. на представництво інтересів вказаного Товариства (а.с. 1-8, 18).

За витягом зЄдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним керівником юридичної особи ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначений Сидоренко Олексій Анатолійович (а.с. 9-13).

Таким чином, за наданими до суду об`єктивними доказами, станом на час видачі довіреності та подання позовної заяви до районного суду, керівником ТОВ «Євро-Реконструкція» був зазначений Сидоренко О.А. , який будучі єдиним керівником юридичної особи, мав право видати довіреність на представництво інтересів Товариства в суді.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім цього, заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції у разі виявлення факту, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви мав постановити ухвалу про залишення такої позовної заяви без руху.

Суд не вправі перебирати на себе функції експерта, а у справі відсутні об`єктивні докази, що копія довіреності № 40 від 04 серпня 2023 року, видана генеральним директором ТОВ «Євро-Реконструкція» - Сидоренком О.А., на ім`я Гречан М.В. , посвідчена адвокатом Гречан М.В. із застосуванням факсиміле.

Разом з тим, у випадку наявності обґрунтованого сумніву у справжності підпису представника, районний суд мав постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху. встановивши строк для усунення відповідних недоліків.

Тому, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку для повернення позовної заяви з підстав, передбачених ст. 185 ЦПК України без надання позивачу строку для усунення можливих недоліків позовної заяви.

Колегія суддів зауважує, що застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Так, у рішенні від 08.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (заява №24003/07) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (рішення від 17.01.2012 у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява №36760/06).

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише формальний, але й фактичний. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для повернення позовної заяви були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заявнику позовної заяви з підстав, передбачених ст.185 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро -Реконструкція» - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова