ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29370/23

Провадження № 22-ц/4820/803/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/29370/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства « Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 лютого 2020 року, в розмірі 12151 грн 60 коп, яка утворилася станом на 10 вересня 2023 року, а також 2684 грн судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг 06 лютого 2020 року. Змістом анкети-заяви визначено, що разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Отже, 06 лютого 2020 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено Договір, відповідно до умов якого, їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (базова процентна ставка), а також зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконує, тому станом на 10 вересня 2023 року має прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, що є істотним порушенням умов кредитного договору. В добровільному порядку кредитну заборгованість не погашає, тому позивач просив задоволити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким задоволити позов, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт посилається, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідачка приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони визначили, що ця анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Вказані документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідач своїм електронним підписом підтвердила, що ознайомилася та погоджується із запропонованими позивачем умовами кредитування. Таким чином АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали кредитний договір. На виконання зобов`язання за договором банк надав відповідачці кредит, однак, остання не виконала обов`язку з повернення кредитних коштів. Отже висновки суду про неукладеність між сторонами кредитного договору не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки укладення між банком та клієнтом договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, Клієнту було достовірно відомо та свідомо ним погоджено, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були отримані відповідачем у мобільному додатку. Мобільний номер відповідачки, вказаний в анкеті-заяві, є фінансовим номером та засобом ідентифікації для доступу до мобільного додатку. В Анкеті-заяві відповідачка підтвердила, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису і всі наступні правочини (в тому числі підписання угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Отже, підписуючи анкету-заяву, боржниця приєдналася та була ознайомлена з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал-Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту Паспортом споживчого кредиту «Карта monobank».

Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» не свідчить про неукладення договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Договір є обов`язковим до виконання.

Висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021р. у справі № 234/7159/20.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. по справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. по справі № 404/502/18, від 07.10.2020р. у справі № 127/33824/19.

Також вказує, що отримання відповідачкою кредитних коштів та їх часткове повернення свідчить про те, що вона усвідомлювала свої зобов`язання з повернення Банку коштів, які використовував з кредитного ліміту. Апелянт вважає, що виконаний ним розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів.

Також апелянт звертає увагу суду, що застосування до спірних правовідносин правової позиції, викладеної в постанові Великої Палата Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі № 342/180/17 є передчасним і незаконним, оскільки вказана судова практика ухвалена судом щодо інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами, сторонами, зокрема, у кредитних відносинах, на підставі договору, укладеного в письмовій формі відповідно до частини 2 ст. 207 ЦК України. Тому правові висновки, викладені в цій постанові не можуть застосовуватися до спірних правовідносин з огляду на відсутність подібності між ними.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг. Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви.

У пункті 6 анкети-заяви зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором; також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Банк посилається на те, що виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти. ОСОБА_1 вчасно не сплачувала кредит, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 10.09.2023 року у розмірі 12151 грн. 60 коп.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договор ів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом.

Обґрунтовуючи своє право вимоги АТ «Універсал Банк» зазначило, що ОСОБА_1 був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження цього, позивач надав підписану ОСОБА_1 анкету-заяву від 06 лютого 2020 року, розрахунок кредитної заборгованості за договором, а також посилався на витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картки monobank» як невід`ємні та погоджені відповідечем частини укладеного договору.

На підтвердження ознайомлення та погодження ОСОБА_1 умов кредитування, визначених у цих документах позивач вказував, що в пункті 6 анкети-заяви відповідачка надала згоду вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогів (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним у банку. ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 034С79106A736D5993B52E8E53FD40741F0282DFC36CE79613FE153, яка використовуватиметься для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.

Так, в анкеті-заяві, яка підписана ОСОБА_1 , вказано, що їй відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 . Крім того, з аналізу вказаних документів вбачається, що там визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін.

Однак надані матеріали взагалі не містять доказів щодо самого розміру кредиту або кредитного ліміту, відсутні дані щодо розміру фактично отриманого кредиту ОСОБА_1 та взагалі відсутня вказівка, що розрахунок заборгованості проведено по поточному рахунку НОМЕР_2 .

В підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві також не зазначені сума кредиту і процентна ставка за користування ним.

Суд звертає увагу на те, що у наданих позивачем документах відмітка про те, що підпис позичальника накладений у вигляді електронного цифрового підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа, наявна лише у Паспорті споживчого кредиту, який є додатком до Умов обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з анкети-заяви, відповідачці згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем 034С79106A736D5993B52E8E53FD40741F0282DFC36CE79613FE153, який мав використовуватись при підписанні документів шляхом накладення електронного цифрового підпису з метою погодження дій ОСОБА_1 згідно з Договором.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, АТ «Універсал Банк» в обґрунтування заявлених позовних вимог надало копії Паспорту споживчого кредиту, який є додатком до Умов обслуговування фізичних осіб, які взагалі не підписані, тобто на вказаному паспорті відсутній будь-який підпис (особистий, цифровий, електронний ).

Крім того У Паспорті споживчого кредиту «Чорної картки monobank» (п. 7) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Ця інформація зберігає чинність до 01.01.2023.

Зазначений документ містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію Банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, за таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлена саме з наданими до позовної заяви Умовами і правилами обслуговування, Паспортом споживчого кредиту.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови та правила надання банківських послуг надані позивачем документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору.

Крім того відсутні докази на підтвердження видачі відповідачці кредитної картки, строку її дії, відкриття рахунку, надання Банком та отримання ОСОБА_1 кредиту, його розміру.

Анкета-заява позичальника і розрахунок заборгованості не містять інформації про суму наданого кредиту.

Суд першої інстанції врахував усі докази, надані позивачем у справі та дійшов правильного висновку, що факт укладення АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору на умовах, про які вказує банк у позовній заяві, а також невиконання останньою зобов`язання за цим договором, не доведені.

Твердження АТ «Універсал Банк» про неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.

При цьому, колегія зауважує, що належними доказами, які підтверджують отримання кредитних коштів, їх погашення, наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц).

Разом з тим, пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц.

Однак, вказаний доказ - виписка про рух коштів не був наданий позивачем АТ «Універсал Банк» до суду.

Посилання АТ «Універсал Банк» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом в інших справах, щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору, є безпідставними, оскільки в цих справах і справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність правових підстав для задоволення позову.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова