26.04.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/801/23
Провадження № 2/533/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічну позову заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про визнання незаконними дій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки, стягнення безпідставно списаних грошових коштів,,

У С Т А Н О В И В

18.08.2023 позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 01.04.2008 відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписав Заяву /без номеру/ з позивачем.

Далі, в позові зазначено, що станом на 30.11.2023 року в результаті не виконання зобов`язань за договором кредиту відповідач має загальну заборгованість у сумі 8 750,93 грн, яка складається з наступного:

- 4 429,00 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 2 107,43 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

- 2 214,50 грн заборгованість з пені.

Згідно ухвали суду справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.10.2023 від представника відповідача адвоката Репецького В.О. надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги необґрунтовані, та невмотивовані, а строк позовної давності сплив, а також позивачем не надано належних та допустимих доказів в тому числі належного та допустимого розрахунку заборгованості (а.с.74-76).

11.10.2023 від представника відповідача за первісним позовом адвоката Репецького В.О. надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання незаконними дій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки, стягнення безпідставно списаних грошових коштів у розмірі 1 000,00 грн (а.с.84-85).

Ухвалою суду від 11.10.2023 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання незаконними дій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки, стягнення безпідставно списаних грошових коштів. Об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08.12.2023 задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про витребування письмового доказу.

29.01.2024 від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (а.с.137).

20.02.2024 від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 надійшло клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.148-149).

Ухвалою суду від 20.02.2024 прийнято до свого провадження заяву представника позивача ОСОБА_3 за первісним позовом про зменшення розміру позовних вимог за первісним позовом (а.с.157-158).

Ухвалою суду від 20.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 180).

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, первісний позов підтримує та прохає задовольнити.

Окрім цього, представник позивача за первісним позовом прохала відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила.

Представник відповідача за первісним позовом адвокат Репецький В.О. у судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі.

Окрім цього, представник відповідача за первісним позовом прохав відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо первісного позову.

Судом встановлено, що 01.04.2008 між позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір /без номеру/ на придбання автомобілю.

Також, 01.04.2008 року відповідач ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє імя кредитку (кредитна картка «Універсальна»).

Згідно умов договору (кредитна картка «Універсальна» 156521) позивач за первісним позовом надав, а відповідач отримала кредит у розмірі 4445,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, дата відкриття картки 01.04.2008 термін дії картки становить до 03.09.

Відповідно ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30.11.2023 становить 8 750,93 грн, з яких:

- 4 429,00 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 2 107,43 грн - заборгованість за простроченими відсотками;

- 2 214,50 грн заборгованість з пені.

Відповідно до ст.623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Однак, стороною відповідача за первісним позовом заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.

Як встановлено в ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, за змістом норми ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач до суду з позовними вимогами звернувся тільки 18.08.2023, тобто після спливу трирічного строку.

Суд бере до уваги, що право звернення до суду з даним позовом у позивача виникло з березня 2009 року і закінчився у березні 2012 року.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності.

При цьому, позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності суду й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Таким чином, суд вважає, що вимога представника відповідача за первісним позовом про застосування строку позовної давності підлягає до задоволенню, оскільки представник позивача за первісним позовом пропустив 3-річний строк на звернення до суду про стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договору (кредитна картка «Універсальна»).

Отже, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову позивачу необхідно відмовити.

Щодо зустрічного позову відповідача.

З виписки по рахунку позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 картки «Універсальна» № НОМЕР_1 , картка «Юніор» вбачається, що 18.08.2022 списано 1 000,00 грн із призначенням «Автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості 15652, картка «Універсальна».

Ч. 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст.1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" неправомірно (без її розпорядження та згоди) списало з належного їй банківського рахунку грошові кошти.

Суд звертає увагу на те, що в анкеті-заяві ОСОБА_1 від 01.04.2008 відсутні умови про те, що остання доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості.

Окрім цього, матеріали справи не містять підтверджень, що анкета-заява містить умови, щодо права банку здійснювати договірне списання грошових коштів з усіх рахунків ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування

За таких обставин, відсутність в анкеті-заяві ОСОБА_1 умов щодо права Банку на договірне списання, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку ОСОБА_1 в розмірі 1 000,00 грн та невідповідність дій відповідача вимогам закону та умовам укладеного договору, що в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта.

Оскільки позивачем за зустрічним позовом заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача за зустрічним позовом безпідставно списаних з її рахунку коштів 18.08.2022 у розмірі 1 000,00 грн, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу

адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем та представником відповідача за первісним позовом не надано до суду будь-яких підтверджуючих документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Отже, судом не вирішується питання щодо стягнення з позивача за первісним позовом судових витрат на користь відповідача за первісним позовом.

Окрім цього, судом у зв`язку з відмовою у задоволенні первісного позову не вирішується питання щодо розподілу судових витрат первісного позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні первісного позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про визнання незаконними дій АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки, стягнення безпідставно списаних грошових коштів - задоволити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЕДРПОУ 14360570), місцезнаходження: місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, буд.50, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_2 ), безпідставно списані грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити сторонам, що повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів з часу оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2024.

Суддя М.М. Оксенюк