1Справа № 335/3212/24 2/335/1749/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вищезазначена цивільна справа, в якій ухвалою судді від 27.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження, учасникам справи встановлені строки подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

09.04.2024 відповідач засобами поштового зв`язку звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. 24.04.2024 представник позивача адвокат Кравченко О.В. звернулася до суду з клопотанням про проведення судового засідання 24.04.2024 за відсутності позивача та її представника, в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі просила відмовити, оскільки клопотання не містить доказів перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи та їх представників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши заяву відповідача, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконаня громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналіз пункту 12 зазначеного Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22, від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22, провадження № 61-14262св23.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Відомостей, що містяться в копії посвідчення учасника бойових дій, 1-ої та 2-гої сторінок військового квитка, доданих відповідачем до заяви про зупинення провадження в справі, недостатньо для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З огляду на викладене, заява відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 223, 247, 251, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Стеценко