Справа № 495/74/24
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 березня 2024 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Денисовій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути шкоду у розмірі 655 792 грн., яка завдана незаконним виловом риби.

Стислий виклад позиції сторони позивача

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2022 року, справа №495/7781/22 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення адміністративного правопорушення, а саме: сітка ліскова 1 шт. (довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вічко 20 мм.); костюм гумовий 1 шт.; риба кефаль гостроніс 392 шт. (вагою 21,200 ког.); тарань 6 шт. (вагою 0,425 кг.). Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно з розрахунком, розробленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.11 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», відповідач ОСОБА_1 заподіяв шкоду державі у розмірі 655 792 грн.. 05.05.2023 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська) на адресу відповідача направлено лист-претензію за №59 з вимогою відшкодувати спричинені збитки у розмірі 655 792 грн.. Проте, на день звернення позивача до суду з позовом та на час розгляду справи у суді шкода у добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконним виловом живих біоресурсів, у сумі 655 792 грн. та сплачений судовий збір.

Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в підготовче судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, заперечень та зауважень не має.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2022 року, справа №495/7781/22 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення адміністративного правопорушення, а саме: сітка ліскова 1 шт. (довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вічко 20 мм.); костюм гумовий 1 шт.; риба кефаль гостроніс 392 шт. (вагою 21,200 ког.); тарань 6 шт. (вагою 0,425 кг.). Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили 18.10.2022 року.

В рамках розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що 19.09.2022 року о 22.00 год. ОСОБА_1 знаходячись Одеська область, Білгород-Дністровський район, у Дністровському лиману в «брід» здійснював незаконний лов риби забороненим для любительського рибальства знаряддям лову сіткою лісковою 1 шт. (довжиною 50 м., висотою 1,5 м., вічко 20 мм.), без відповідного дозволу на промисловий лов риби, виловив рибу кефаль гостроніс 392 шт. (вагою 21,200 ког.); тарань 6 шт. (вагою 0,425 кг.). Своїми незаконними діями ОСОБА_1 грубо порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного риболовства та ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Водночас, питання про відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди судом не вирішувалось, оскільки відповідно до ст.40 КУпАП така шкода підлягає стягненню в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а частиною 6 вказаної статті встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно з розрахунком, розробленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.11 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», відповідач ОСОБА_1 заподіяв шкоду державі у розмірі 655 792 грн.. Розмір шкоди розраховано службовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська).

05.05.2023 року Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська) на адресу відповідача направлено лист-претензію за №59 з вимогою відшкодувати спричинені збитки у розмірі 655 792 грн.. Проте, на день звернення позивача до суду з позовом та на час розгляду справи у суді шкода у добровільному порядку відповідачем не відшкодована.

Стаття 13 Конституції України, статті 3-5 Закону України «Про тваринний світ», стаття 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначають, що об`єкти тваринного світу (у тому числі риби, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно ст.142 Конституції України природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст.10 та ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Згідно чч.2, 4 ст.68, ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно статті 20 Закону України «Про рибне господарство» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.05.2003 року №21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17.06.2003 року №06/10-576 від 17.06.2003 року, грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Наказом Міністерства фінансів України №11 від 14.01.2011 року затверджено класифікацію доходів бюджету. Відповідно до вказаного наказу код класифікації доходів бюджету: 24062100 - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Отже, усі збитки, заподіяні державі Україна внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, повинні зараховуватися до спеціального фонду бюджету за наступним кодом класифікації 24062100 «грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності».

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду будь-яких доказів відсутності його вини у спричинені шкоди завданої навколишньому природному середовищу, до теперішнього часу заподіяну шкоду добровільно не відшкодував, суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача покладаються витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 9 836 грн. 88 коп..

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 04.02.2000 року, місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 на користь держави Україна в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) шкоду, яка завдана незаконним виловом риби у розмірі 655 792 грн. на розрахунковий рахунок UA0015618, отримувач ГУК в Одеській області/с.Шабо/ 24062100, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 04.02.2000 року, місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1 на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 836 грн. 88 коп..

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Заверюха В.О.