Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 278/4684/23
Провадження № 2/279/424/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В.., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №278/4684/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1652445 від 21.08.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллфін" є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225).

21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1652445 від 21.08.2021 року в електронній формі.

За умовами п.1.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6050 (шість тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пункт 1.3 договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів.

Відповідно до п.1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору про споживчий кредит між позичальником та позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п.1.4. договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 6050,00 гривень, зо підтверджується повідомленням №159/09 від 19.09.2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Згідно п.1.5. договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

- 0,95 процентів від суми позики, але не менше ніж 50 гривень 00 копійок за перший день користування позикою;

- 0,95 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору;

При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Відповідно п.1.1, 1.5 договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 19.09.2023 року становить 18150,00 гривень, з яких: 6050,00 грн. основний борг; 12100,00 грн. заборгованість по відсоткам.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувалось Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», затверджених наказом директора ТОВ «Веллфін» №60 від 30.12.2020 року, які розміщуються на офіційному веб0сай ті позивача https://creditup.com.ua.

Згідно п.7.1, 7.2 правил заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Згідно п.7.6 уклавши цей договір позичальник автоматично стає учасником програми лояльності, умови якої регламентуються офіційними правилами програми лояльності та є невід`ємною частиною правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись правил програми лояльності, текст яких розміщено на сайті позикодавця.

У разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті.

Згідно п.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію`відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви ( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується у порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору.

Відповідно до 4.1, 4.2. правил порядку, відповідач - оформив заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача.

Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього.

На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «Веллфін» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі.

Пунктом 1.6. договору позики встановлено, що невід`ємною частиною договору є Правила.

Відповідно до п. 4.8 Правил підтвердженням згоди заявника на отримання позики є направлена на розгляд товариством заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.

Згідно п. 4.9 Правил дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі особистого кабінету, заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби СМС-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо.

Відповідно до п. 4.10 Правил відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку для перерахування позики заявнику, та підтверджує згоду заявника на отримання позики.

Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі про споживчий кредит на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в заявці.

Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору про споживчий кредит сторонами.

Датою укладання договору про споживчий кредит між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Згідно п. 1.4 Договору про споживчий кредит дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається даток укладання договору позики між позичальником і позикодавцем.

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури Рlаtоn на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в договорі про споживчий кредит, що підтверджується повідомленням №159/09 від 19.09.2023 року ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.

При цьому, ТОВ «Платежі Онлайн» є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважено надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якої регулюється, зокрема, нормами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

При цьому звертає увагу, що на операції по перерахуванню коштів через операторе послуг платіжної інфраструктури не розповсюджується дія Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, яка встановлює загальні правила, види стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, оскільки ТОВ «Веллфін» та ТОВ «Платежі Онлайн» не є банками.

Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.

Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов?язання по договору про споживчий кредит не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , рахунок ІВАN- НОМЕР_2 В АТ «СЕНС-БАНК», МФО 300346) заборгованість за договором про споживчий кредит №1652445 від 21.08.2021 року в розмірі 18150 гривень 00 копійок. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

26.02.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 07.03.2024 року.

У встановлений строк відповідач подала відзив на позов в якому зазначила про те, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не надано доказів підписання, як самим позивачем, так і нею електронним підписом договору споживчого кредиту №1652445 від 21.08.2021 року. Позивач не має в поштовій скриньці листа із вкладеним договором про надання споживчого кредиту від 21.08.2021 року, додаткової угоди до нього від 19.09.2021р. стороною якого є позивач, наданий останнім текст не дає можливості пересвідчитись у його справжності, що саме ця текстова версія є оригіналом на дату, яка зазначається позивачем як дата укладення, оскільки розміщення на сайті публічної оферти не виключає внесення змін в його зміст самим позивачем. Доводи позивача в підтвердження укладення договору споживчого кредиту, додаткової угоди до нього, видачі їй коштів та розміру наданої позики, розмір нарахованих сум заборгованості не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами. Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування позикою, то за умов не підтвердження надання в позику основної суми боргу та укладення договору позики, позовна вимога про стягнення процентів за користування позикою також не є обґрунтованою. Окрім того, на її думку, позивач обрахував проценти за користування кредитом невірно. Згідно його даних, строк позики один місяць. Відповідно, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані тільки за один місяць. Після спливу визначеного договором строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Саме так і передбачено в наданій позивачем копії договору споживчого кредиту №1652445від 21.08.2021 року. Інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» від 19.09.2023 року, додана позивачем до позовної заяви як доказ перерахування суми позики 6050 грн. на її картковий рахунок та доказ укладення договору позики, на думку не є належним доказом по справі, оскільки ТОВ «Платежі Онлайн» не є стороною договору, не зазначене в цьому договорі та в правилах надання грошових коштів у кредит ТОВ «Веллфін», крім того ця довідка не містить персональних даних, не підтверджує видачу коштів від імені позивача та видачу коштів саме за спірним договором позики, бо відсутні його реквізити. Вказаний документ спричиняє ситуацію невизначеності хто є належним позикодавцем, а хто боржником і з яких підстав. Заявка про видачу кредитних коштів не містить відомостей про оформлення нею договору позики на умовах, обумовлених у позові. По суті надана заявка може свідчити про намір отримати кошти, але не доказує факт укладення договору.

Згідно правових висновків Верхового Суду, викладених у постановах від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18 від 28 жовтня 2020 року по справі №760/7792/14 від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15 доказами отримання кредитних коштів та їх користування - це платіжна квитанція, платіжне доручення, меморіальний касовий ордер, розписка, виписка по картковим рахункам відповідача, заява відповідача про встановлення певного кредитного ліміту, довідки про розмір встановленого кредитного ліміту та відкриті карткові рахунки тощо. Тому інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» від 19.09.2023 не є таким документом, а тому не є належним доказом підтвердження укладення договору позики та видачі відповідачу кредитних коштів. Кошти їй по вище викладеному не були перераховані на її рахунок. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості також не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Цей документ не містить підпису представника позивача, містить непідтверджені відомості про суму кредиту, процентну ставку і додаткові проценти, про які не йдеться ані в наданому до позову договорі, ані в правилах надання грошових коштів. Також, розмір нарахованих позивачем процентів більш, як на 50% перевищує суму, яку позивач вважає, що надав у позику, що є порушенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

У встановлений строк позивач відповіді на відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1652445 від 21.08.2021 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6050 гривень строком на 30 днів, тобто до 20.09.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 95 % за перший день користування позикою 0, 95% від суми позики щоденно за кожен день, починаючи з другого дня.

Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України "Про електронну комерцію".

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч.1 ст. 3 ЦК України.

За правилом частини статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Свої зобов`язання за умовами укладеного договору відповідач належним чином не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 19.09.2023 року становить 18150 гривень, з яких 6050 гривень основний борг, 12100 гривень заборгованість за відсотками.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно із матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кредитні кошти. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала та не сплатила грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.

Доказів на спростування доводів позивача, відповідач, відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України, не подала, обмежившись у відзиві голослівними запереченнями. При цьому відповідач не була позбавлена можливості надати суду докази про те, що картковим рахунком, на який здійснювалось перерахування кредитних коштів, не користується, а також надати виписки щодо руху коштів на своїх банківських рахунках. Рішення Жовтоводського міського суду Дніпровської області у справі №176/1985/23, на яке зроблено відповідачем посилання у відзиві, що на її думку є достатнім для прийняття рішення про відмову у позові, не має для суду преюдиційного значення у даній справі.

Згідно положень ЦПК України сторони у справі наділяються не тільки рівними правами, але й рівними обов`язками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, а тому вимога позивача щодо стягнення утвореної заборгованості за кредитним договором є правомірною.

Разом з тим, перевіривши розмір заборгованості судом встановлено, що він не ґрунтується на умовах договору та закону.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до умов договору позики товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 6050 гривень на строк 30 днів.

У пункті 91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 6050 гривень та процентів у розмірі 1024, 10 гривень, з урахуванням сплаченої суми процентів 23.09.2021 року у розмірі 700 гривень, виходячи з наступного розрахунку (0, 95%х6050 гривень=5747, 5:100% =57, 47 грн.х 30 дн.=1724, 10 грн. -700 грн.)=1024, 10 грн.

Позовні вимоги про стягнення процентів після 20.09.2021 року задоволенню не підлягають, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.. 509, 510, 512- 516, 526, 536, 549, 610, 611, 625, 629, 639, 1048, 1054 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" заборгованість за договором про споживчий кредит №1652445 від 21.08.2021 року в розмірі 7074, 10 гривень, з яких 6050 гривень основна сума боргу, 1024, 10 гривень проценти, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1045, 95 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллфін", місце знаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 10.06.2016 року Лугинським РС УДМС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: О.М.Шульга