Справа № 930/900/24
№2/930/421/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що в квітні місяці 2023 року позивач домовилась із відповідачем про те, що вона їй продасть належний на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, і земельними ділянками, які розміщені біля даного житлового будинку, що розташовані по АДРЕСА_1 .Позивачка сплатила відповідачу за куплену нерухомість 150 000 гривень, про що свідчать її розписка, написана ним особисто. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і земельні ділянки належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу від 24 грудня 1970 року, посвідчених приватним нотаріусом Немирівською державною нотаріальною конторою, відповідно до яких відповідачка придбала це майно у ОСОБА_3 шляхом купівлі-продажу. Земельна ділянка біля вказаного житлового будинку були приватизовані відповідачкою. Маючи намір на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу купленого позивачкою житлового будинку і земельної ділянки, позивачка звернулась до нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу, однак, їй було повідомлено про те, що нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу можливо лише при наявності відповідача в нотаріальній конторі із відповідними документами, які посвідчують його особу. Позивачка зверталась неодноразово до відповідача з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вказаної нерухомості, однак, вона відмовила їй в цьому, зіславшись на стан здоров`я, відсутність бажання, коштів та вільного часу.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала в суд заяву, в якій позов підтримала, просить його задовільнити, справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, передбачених ч.1 ст. 638, ст. ст. 655-657 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1 повністю сплатила кошти за майно, прийняла у своє користування і володіння об`єкти нерухомого майна, яке є предметом договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання його умов, що підтверджується розпискою про отримання коштів.

Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а тому суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Також, частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Так як сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем доведено обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208, 218, 220, 638, 640, 655-657 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 206, 211, 247, 258-259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельними ділянками, укладений між - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- житловий будинок «А», загальною площею 75.0 кв.м., житловою площею 46.1 кв.м., веранда «а», сарай «Б», погріб «П», огорожу «1-2», розміщених по АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальним розміром 0.15 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0307, розміщену по АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку загальним розміром 0.17 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0308, розміщену по АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко