УХВАЛА

25 квітня 2024року

м. Київ

справа № 645/7451/20

провадження № 61-5243ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чуфаров Володимир Миколайович, на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

особа, яка подає касаційну скаргу, - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - АТ «Укрсиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 лютого 2016 року у розмірі 184 584,23 грн, з яких: 180 259,21 грн - заборгованість за кредитом; 4 257,96 грн - проценти за користування кредитом; 70,26 грн - проценти за користування грошовими коштами понад встановлений договором строк.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року позов задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 лютого 2016 року у розмірі 184 584,23 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2024 року залучено до участі у справі ОСОБА_3 , як правонаступника відповідача ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року (повний текст складено 11 березня 2024 року) апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 лютого 2016 року у розмірі 184 584,23 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

10 квітня 2024 року через систему Електронний Суд адвокат Чуфаров В. М., діючи як представник ОСОБА_1 , який не брав участі у розглядуваній справі та рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржував, подав касаційну скаргу на заочне рішення Фрунзенського районного суду

м. Харкова від 23 лютого 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року

(справа Zubac v.Croatia, № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення ЄСПЛ у справах «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

Ціна позову у справі № 645/7451/20 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000 грн, де 3 028 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року).

Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що обставини, встановлені судовими рішеннями у справі № 645/7451/20 про стягнення коштів із ОСОБА_3 , не мають преюдиційного значення для ОСОБА_1 , який не брав участі у розглядуваній справі, та можуть бути ним спростовані у загальному порядку, зокрема в іншому судовому процесі.

Незгода ОСОБА_1 із оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чуфаров Володимир Миколайович, на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в справі № 645/7451/20.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников