Справа № 456/933/23 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В. Р.
Провадження № 22-ц/811/2767/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

22.02.2023 ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 27 950 грн 00 коп., судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн, а також у сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.

В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № 1-8 від 14.02.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Такий кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача ОСОБА_1 на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, для цього попередньо останній пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» зазначає, що сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховувалась на платіжну карту відповідача, котра була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті НОМЕР_1 , відома тільки йому, оскільки на номер телефону, котрий він вказав, а саме НОМЕР_2 , направляється смс-повідомлення з сумою блокування, та розмір суму блокування цей відповідач має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону зазначеної відповідачем, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Одноразовий ідентифікатор 366341 направлявся відповідачу ОСОБА_1 14.02.2021 о 19:44:20 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , котрий вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_1 було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТзОВ «Мобізон» 14.02.2021 о 19:44:20 год. Кредитний договір був підписаний 14.02.2021 о 19:44:40 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 366341 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі інтернет за посиланням: https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 14.02.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

17.06.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов котрого право вимоги за договором № 1-8 від 14.02.2021 перейшло до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість за договором № 1-8 від 14.02.2021 станом на 14.02.2021 становить 27 950 грн 00 коп., котра складається з: 5000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 1950 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,3 % за кожен день користування кредитом за період з 14.02.2021 по 16.03.2021; 21000 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 17.03.2021 по 14.07.2021 (включно). При цьому, нарахування відсотків за договором № 1-8 від 14.02.2021 зупинено 14.07.2021. Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до Акту приймання передачі прав № 1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 та станом на 10.02.2023, становить 27950 грн 00 коп. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» зазначає, що має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором, відтак зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, зазначений позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за кредитом у розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за процентами відповідно до кредитного договору за ставкою 1,3% за кожен день користування кредитом у період з 14.02.2023 по 16.03.2021 у розмірі 1950 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» судовий збір у розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в частині відмови у задоволені позову про стягнення 21 000 грн заборгованості за нарахованими процентами.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно з п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, п. 3.3. Кредитного договору встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Проте, Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості (долучено до Позовної заяви). Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

З позовної заяви вбачається, що позивачем було заявлено в суді першої інстанції вимогу про стягнення 21 000,00 грн відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, проте судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у стягненні заборгованості по відсоткам, які нараховані відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, при цьому судом не враховано той факт, що таке нарахування відбулося на підставі укладеного договору між позивачем та відповідачем № 1-8 від 14.02.2021. Договір № 1-8 від 14.02.2021, укладений між сторонами, є чинним, не визнаний недійсним, не встановлена судовими рішеннями його нікчемність чи неукладеність, і докази цього відповідачем не надані в суді першої інстанції. Крім цього, Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Просить скасувати рішення в частині:

- відмови у стягненні заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за період з 17.03.2021 по 14.07.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 21 000,00 грн;

- зменшенні витрат на професійну правничу допомогу з 9000,00 грн до 3000,00 грн та ухвалити у відповідній частині нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» про стягнення з ОСОБА_1 :

- заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за період з 17.03.2021 по 14.07.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 21 000,00 грн;

- витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає, з огляду на таке.

Судом установлено, що між відповідачем та ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» (торгова марка «MONETKA») 14.02.2021 було укладено договір № 21-8 з предметом, що полягає у надані ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, відповідно до котрих кредит надавався на споживчі цілі строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

17.06.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до предмету котрого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права грошової вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - позичальників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ». Перелік позичальників та сума грошових вимог й інші дані зазначаються у акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до цього договору.

Згідно з розрахунками, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором №1-8 від 14.02.2021 станом на 10.02.2023 становить 27 950 грн 00 коп., яка складається з:

1) заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн 00 коп.;

2) простроченої заборгованості по несплачених відсотках - 1950 грн 00 коп.;

3) заборгованості по несплачених відсотках за неправомірне користування грошовими коштами - 21000 грн 00 коп.

«Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником якої є ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», виконала свої зобов`язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у встановленому у договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив заборгованість.

Витребуваними судом від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказами підтверджуються ті обставини, що на ім`я відповідача дійсно було емітовано картку № НОМЕР_4 , а його фінансовий номер телефону в період з 14.02.2021 по 19.02.2021 був НОМЕР_5 , як і одержання ним суми відповідно до умов кредитного договору.

Пунктом 3.3 Договору № 1-8 від 14.02.2021 передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту встановлених пунктом 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України.

Ухвалюючи рішення суд взяв до уваги те, що представник відповідача визнав факт укладення договору, визнав суму кредиту та відсоткову ставку за користування кредитом 1,3 %, однак не визнав плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору, яка на думку позивача становить 21 000 грн 00 коп. Враховуючи, що позивачем не надано розрахунок заборгованості у розмірі 21 000 грн, на підтвердження своїх вимог, відсутність будь-яких бухгалтерських документів відносно розрахунку вказаної суми заборгованості, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову в частині стягнення 21 000 грн заборгованості, нарахованої відповідно до п. 3.3 Кредитного Договору.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитися повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.3 Договору № 1-8 від 14.02.2021 у випадку порушення строків повернення кредиту встановлених пунктом 1.3. Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного, висновки районного суду в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору є помилковими, оскільки п. 3.3 Договору № 1-8 від 14.02.2021 передбачено, що сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України.

У пункті 85 постанови Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/7081/21 від 3 жовтня 2023 року вказано, що з огляду на компенсаторний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Інакше кажучи, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.38; № у ЄДРСР 88952210)).

Ураховуючи принципи розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів прийшла до переконання, що розмір стягнення заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору слід зменшити до 2000,00 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 серпня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНАСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору у розмірі 2000,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.04.2024

Головуючий

Судді