УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 521/1505/15

провадження № 61-2415ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про виділ частки в домоволодінні, яке знаходиться у спільній частковій власності, про припинення права спільної часткової власності, про визнання права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Одеської міської ради Бондаренка І. О. залишено без задоволення, заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2015 року про задоволення позовних вимог - без змін.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

30 листопада 2023 року Одеська міська рада вперше звернулася із касаційною скаргою на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, запропоновано сплатити судовий збір та надано заявнику строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали.

Електронний екземпляр зазначеної ухвали доставлений до електронного кабінету Одеської міської ради у системі «Електронний суд» 28 грудня 2023 року о 1:38:43 годині.

У зв`язку з невиконанням Одеською міською радою вимог зазначеної ухвали від 21 грудня 2023 року Верховний Суд ухвалою від 08 лютого 2024 року повернув касаційну скаргу заявнику.

16 лютого 2024 року Одеська міська рада засобами поштового зв`язку вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження вказує, що ухвала про залишення касаційної скарги без руху Одеській міській раді засобами поштового зв`язку не надсилалися. В ухвалі про повернення касаційної скарги заявнику роз`яснено про можливість повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про повернення касаційної скарги з`явилася у загальному доступі 13 лютого 2024 року, та без суттєвих затримок і зволікань Одеська міська рада повторно звернулася із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2024 року визнано наведені підстави Одеською міською радою для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику навести інші поважні підстави з відповідними доказами, що перешкоджали йому усунути недоліки вперше поданої касаційної скарги.

На виконання вимог наведеної ухвали Верховного Суду Одеська міська рада через засоби поштового зв`язку 14 березня 2024 року надіслала заяву про поновлення строків, у якій зазначає, що Одеська міська рада вперше подала касаційну скаргу з дотриманням строку на касаційне оскарження, яку ухвалою Верховного Суду залишено без руху для усунення недоліків касаційної скарги, заявнику необхідно було надати докази про ціну позову у справі, самостійно визначити розмір судового збору та сплатити його. Ухвала суду отримана Одеською міською радою лише через електронний кабінет, в паперовому вигляді заявник ухвалу не отримував, що стало перешкодою для проведення експертного дослідження для визначення оцінки вартості майна для усунення недоліків скарги. Разом з цим, Одеська міська рада не була залучена до участі у розгляді справи, ціна позову позивачами не зазначена у позовах, покладення на особу, яка не була залучена до участі у розгляді справи, не є власником самочинного будівництва, а є бюджетною установою та за рахунок місцевого бюджету має проводи оцінку вартості спірних об`єктів, є надмірним тягарем та порушує права особи, яка подала касаційну скаргу, на доступ до правосуддя.

Посилаючись на забезпечення доступу до правосуддя та поважність причин пропуску строку через надмірний формалізм щодо зобов`язання заявника надати докази про ціну позову у справі, своєчасність вперше поданої касаційної скарги, просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)».

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Право на повторне звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 зробив висновок, що:

«невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку. Колегія суддів не вбачає перешкод для поширення такої правозастосовчої практики Верховного Суду й у випадку про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки норми процесуального закону, якими це питання регламентовано на стадії апеляційного чи касаційного оскарження судових рішень є близькими за змістом і однаково врегульовують це питання.

Строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами».

Разом з тим, вказані скаржником в заяві про поновлення строку підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки вони аналогічні тим, які зазначались Одеською міською радою як підстава для поновлення строку при поданні касаційної скарги і суд касаційної інстанції визнав їх не поважними.

Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частини п`ята, сьома статті 14 ЦПК України).

Днем вручення судового рішення: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 272 ЦПК України).

Верховний Суд в порядку статті 272 ЦПК України надіслав ухвалу про залишення без руху касаційної скарги Одеській міській раді до електронного кабінету особи.

Покладення на Одеську міську раду обов`язку щодо зазначення ціни позову у справі та сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі у справі за майновими вимогами позовного характеру є виконанням вимог статей 176, 392 ЦПК України.

Клопотання заявника про поновлення строку не містять доводів щодо об`єктивних причин невиконання вимог суду, не наведено підстав, які б дійсно вказували на істотні перешкоди чи труднощі своєчасного усунення недоліків ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2023 року, яку він отримав 28 грудня 2023 року, зокрема, усунення таких недоліків повністю або частково в установлений судом строк, звернення до суду в порядку статті 127 ЦПК України з клопотанням про продовження строку для виконання вимог ухвали, а переважно зводяться до незгоди заявника з ухвалою суду, що не свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

За таких обставин скаржником не продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження, не вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою вчасного усунення недоліків вперше поданої касаційної скарги, не обґрунтовано, що повернення попередньо поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від заявника, поважні причини пропуску відповідного строку не підтверджено доказами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

З огляду на те, що Одеська міська рада не навела поважних підстав поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2015 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 521/1505/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат