Справа № 755/6871/24
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання заявником ухвали.

Мотивами для постановлення вищезазначеної ухвали слугувало те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_2 за введеним запитом такої людини не знайдено.

Статтею 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. При цьому у ст. 3 зазначеного закону визначені терміни місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

З урахуванням зазначених вимог діючого законодавства необхідно було зазначити останнє відоме зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача та чим це підтверджується.

Вказане є обов`язковою обставиною для визначення підсудності даного спору місцевому загальному суду з урахуванням положень статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Крім того, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України та ч. 4 ст. 177 ЦПК України судом зазначено, що позивачу необхідно надати до позовної заяви доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів та доказів сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

29 квітня 2024 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, в якій, зокрема зазначено, що останнім відомим позивачці місцем реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Дослідивши вказану заяву, суд вважає, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом визначені у ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження по справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави такої підсудності відпали або змінились, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи - відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуванням, ящо інше не встановлено законом.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем подано позов до ОСОБА_2 , громадянина Республіки Азербайджан.

Обґрунтовуючи підсудність вказаної справи Дніпровському районному суду м. Києва позивач виходив із положень ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 497 ЦПК України.

Разом з тим, до позову та до заяви про усунення недоліків не додано документів, з яких можливо встановити, що відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, у Дніпровському районі міста Києва.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення судової справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм цивільно-процесуального законодавства.

В той же час, у відповідності до ст. 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу позовної заяви по цій справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна