Справа №461/284/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 05.01.2022 року між АТ «Ідея Банк» та гр. ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №А02.00409.009267209 (надалі Кредитний договір). Згідно Кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 71899,00 грн, зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 115151,24 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заочним рішення Галицького районного суду м. Львова від 15.02.2024 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 81540 гривень 83 копійки та суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1900 гривень 59 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27 лютого 2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року у цивільній справі №461/284/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №461/284/24 від 15.02.2024 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором залишено без руху та надано заявнику термін для усунення недоліків.

07.03.2024 року заявником усунуто недоліки заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2024 року призначено до судового розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року у цивільній справі №461/284/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2024 року у цивільній справі №461/284/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій просила врахувати її позицію щодо позову, яка висловлена у заяві про скасування заочного рішення.

Як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення відповідач обґрунтовує свої заперечення на позовну заяву тим, що 27.12.2023 нею укладено додаткову угоду з позивачем №А02.00409.009267209/1 до кредитного договору №А02.00409.009267209 від 05.01.2022, відповідно до якої змінено загальну суму боргу на 113996,24 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу (69027,23 грн.), заборгованості за процентами за користування кредитом (12216,04 грн.), заборгованості за платою за обслуговування кредитної заборгованості (32752,97 грн.), тобто загальна сума боргу та її структура відповідно до укладеної додаткової угоди змінилися, про що позивач не повідомив суд. Також зазначає, що з моменту укладення кредитного договору вона як позичальник якісно та сумлінно виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №А02.00409.009267209 від 05.01.2022 перед позивачем навіть попри впроваджені на території України карантинні обмеження, впровадження воєнного стану та фінансові труднощі. Попри це кошти за кредитом сплачувалися нею своєчасно, про що можна пересвідчитися з роздруківки з історії операцій про перерахування коштів за період від 01.01.2022 по 19.02.2024. Проте AT «Ідея Банк» було безпідставно підвищено відсотки за користування кредитом, не зважаючи на те, що статтею 1056-1 ЦК України встановлюється заборона збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.01.2022 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №А02.00409.009267209.

Згідно Кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 71899 грн, зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконала.

Судом також встановлено, що відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, у зв`язку з чим сума заборгованості станом на 30.11.2023 становить 115151,24 грн. та складається із наступного: прострочений борг 69324,79 грн., прострочені проценти 12216,04 грн. При цьому, в розмір заборгованості, заявленої у позові, позивачем було включено прострочену плату за обслуговування кредиту в розмірі 33610,41 грн.

Заборгованість відповідача підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 30.11.2023.

04.10.2023 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Однак, відповідач жодним чином не відреагувала на вимогу банку та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що загальна сума боргу та її структура відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем додаткової угоди №А02.00409.009267209/1 від 27.12.2023 до кредитного договору №А02.00409.009267209 від 05.01.2022 (надалі - Додаткова угода), суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.9 Додаткової угоди Сторони домовилися, що за умови наявності позову Банку до Позичальника щодо виконання умов Кредитного договору, Банк після виконання Позичальником обов`язків, передбачених п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 Додаткової угоди, зобов`язується подати до суду, у якому розглядається справа, заяву про залишення позову без розгляду/заяву про відмову від розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, такі умови Додаткової угоди на даний час не були виконанні відповідачем ОСОБА_1 , отже у позивача відсутній обов`язок щодо надіслання заяви про залишення позову без розгляду/заяви про відмову від розгляду.

Крім цього, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по Додатковій угоді, зокрема порушення умов пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4. 2.5, 2.6 Додаткової угоди, та відповідно до п. 3 Додаткової угоди, дана Додаткова угода припинила чинність, не створюючи жодних юридичних наслідків для Сторін.

Твердження відповідача про те, що позивачем безпідставно підвищено відсотки за користування кредитом спростовуються доданими до позовної заяви AT «Ідея Банк» документами, в тому числі п.п. 1.3 та 1.11 Кредитного договору.

Так. п. 1.3 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка становить 15%, а її тип - змінювана.

Пунктом 1.11 Кредитного договору передбачено, що змінювана процентна ставка згідно п. 1.3 Договору визначається як змінна частина ставки збільшена на маржу Банку в розмірі 5.5 %. Станом на день укладення Договору встановлена Кредитодавцем змінна частина ставки становить 9.5 %, що разом з Маржею Банку (5.5 %) складає змінювану процентну ставку, вказану в п. 1.3 Договору.

Проте, процентна ставка по Кредитному договору не змінювалася, відтак, такі доводи відповідача є безпідставними, необгрунтованими.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону.

Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме прострочена плата за обслуговування кредиту не підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 81540,83 грн. (115151,24 грн. (загальна заборгованість) 33610,41 грн. (прострочена плата за обслуговування кредиту) = 81540,83 грн.).

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1900,59 грн. (з розрахунку 81540,83 / 115151,24 х 2684,00 = 1900,59).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 81540 гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1900 гривень 59 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ