г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2005/24
Номер провадження 2-о/213/112/24
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника- адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради, про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що він є особою, що здійснює постійний сторонній догляд за своєю хворою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за станом здоров`я потребує такого догляду. В обґрунтування заяви зазначає, що його мати через невиліковні хвороби не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги на непрофесійній основі, які він надає їй. Управлінням праці та соціального захисту населення Інгулецької районної у місті ради заявнику було відмовлено у призначенні компенсації як фізичній особі, що надає такі послуги своїй матері, оскільки середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

З метою отримання відстрочки від призову за мобілізацією, у зв`язку із доглядом за матір`ю, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким було відмовлено, оскільки ним не надано довідки про отримання компенсації за надання догляду або рішення суду про встановлення факту такого догляду.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) вказано, що "для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. […] Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито".

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, заявник просив встановити факт здійснення ним постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлення такого факту йому необхідно для отримання права на відстрочку від призову на військову службу.

За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

У разі не визнання уповноваженими особами, а саме територіальним центром комплектування та соціальної підтримки права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначене ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», заявник не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та надано відповідь, з якої слідує, що останній не має права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки ним не додано до заяви документи, що підтверджують догляд за матір`ю. Також заявнику було відмовлено Управлінням праці та соціального захисту населення Інгулецької районної у місті ради у призначенні компенсації як фізичній особі, що надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку окремого провадження, оскільки заявник фактично оспорює дії уповноважених осіб (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), а саме права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначеного ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити, оскільки вказана заява підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186, 258-259 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , представник заявника- адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради, про встановлення юридичного факту.

Роз`яснити заявнику, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 06 травня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко