Ухвала

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 461/2567/23

провадження № 61-5276ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Оприска Миколи Васильовича як представника ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітку, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 грудня 2019 року до 23 квітня 2020 року в сумі 400 151,61 грн; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 184 910,06 грн; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 5 161 011,60 грн; моральну шкоду в сумі 200 000,00 грн.

Галицький районний суд м. Львова рішенням від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовив. Судові витрати залишив за позивачем.

Львівський апеляційний суд постановою від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 грудня 2019 року до 23 квітня 2020 року в розмірі 400 151,61 грн, з утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Стягнув з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, без утримання з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. В решті позову відмовив. Стягнув з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 100,00 грн за розгляд справи судом першої інстанції. Стягнув з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції. Стягнув з АТ «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 4 001,52 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 6 002,28 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

10 квітня 2024 року адвокат Оприско М. В. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року (повний текст якої складено 11 березня 2024 року) у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у 2023 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 684,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовів у цій справі).

В касаційній скарзі адвокат Оприско М. В. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 дійшла висновку, що на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється.

Отже, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за весь час затримки та по день фактичного розрахунку.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 26 840,00 грн ((184 910,06 грн + 5 161 011,60 грн) х 1 %, але не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420,00 грн), х 200 %)).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 26 840,00 грн має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Оприска Миколи Васильовича як представника ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев