УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 444/948/21

провадження № 61-18311св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Жовківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2023 року адвокат Огородник І. І., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у вказаній справі.

Ухвалою від 10 січня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції. Відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

31 січня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

24 квітня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. від розгляду справи № 444/948/21, в обґрунтування якої посилається на те, що ухвалою від 10 січня 2024 року Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року. Натомість ухвалою від 27 лютого 2024 року аналогічного змісту клопотання цією ж колегією суддів було задоволене. Такі дії колегії суддів на думку заявника свідчать про наявність в діях суддів дисциплінарного поступку, який полягає в умисному або внаслідок недбалості незазначанні в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, умисне або внаслідок грубої недбалості допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав і основоположних свобод або інше грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків. Заявник зауважує, що на його переконання такі дії колегії суддів суперечать закону та крім цього зумовлені ще й неправомірним впливом на суддів родичами ОСОБА_2 . З цих підстав заявник звернувся з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя. Також заявник вважає, що такі обставини свідчать про упередженість з-боку колегії суддів до нього та про завчасне вирішення касаційного перегляду справи на користь ОСОБА_2 . За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що зазначена колегія суддів брати участь у розгляді касаційної скарги та підлягає відводу.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на такі підстави.

У статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Зміст заяви про відвід дає підстави для висновку про те, що на переконання заявника колегія суддів упереджено ставиться безпосередньо до нього, оскільки знаходиться під неправомірним впливом з боку ОСОБА_2 , про що свідчить відмова колегією суддів у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення та про задоволення аналогічного за змістом вдруге поданого клопотання.

Проте такі доводи не є підставою для відводу в розумінні частини четвертої статті 36 ЦПК України, за змістом якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до вимог частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Згідно з приписами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, Верховний Суд в ухвалі від 10 січня 2024 року зазначив, що ОСОБА_2 не надав до суду доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення самочинно спорудженої прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку АДРЕСА_1 та відновлення несучої зовнішньої стіни приміщень, позначених на поверховому плані № 8, 9 зі східної сторони будинку АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року, колегія суддів керувалася тим, що відповідно до доданих до скарги доказів щодо відкриття виконавчого провадження в порядку виконання оскаржуваного судового рішення мають бути внесені зміни у конструкцію належного заявнику нерухомого майна. Відновлення спірних конструктивних елементів у разі скасування оскаржуваного судового рішення покладе надмірний фінансовий тягар на відповідача, чим порушить його право на володіння майном, про що Верховний Суд зазначив в ухвалі від 27 лютого 2024 року.

Таким чином, колегія суддів в силу імперативної вимоги статті 81 ЦПК України вирішувала питання процедурного характеру в залежності від наявності чи відсутності доказів на підтвердження обставин, на які ОСОБА_2 посилався як на підставу своїх вимог про зупинення дії оскаржуваної постанови.

ОСОБА_1 такі обставини не спростовує, натомість обґрунтування його заяви про відвід зводяться суб`єктивних висновків, не обґрунтованих у визначений законом спосіб доказами, та до незгоди з результатами розгляду колегією суддів одного і того ж процесуального питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицький А. І. , Петров Є. В. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм слід встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним, при цьому, є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так заявник з цього приводу зауважує, що подав скаргу на дії колегії суддів до Вищої ради правосуддя, оскільки дії суддів викликають у нього обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності.

Проте, подання особою скарги до Вищої ради правосуддя не спростовує презумпцію особистої неупередженості кожного з суддів на цій стадії, а отже не є безумовною підставою для відводу колегії суддів від участі у розгляді касаційної скарги. Побоювання заявника, його сумніви в упередженості колегії суддів також не є вирішальними під час вирішення питання про відвід, оскільки недоведені у визначений законом спосіб.

Також Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Жовківська міська рада, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Литвиненко І. В., Грушицького А. І., Петрова Є. В. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров