Ухвала

Іменем України

17 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 479/328/13-ц

провадження № 61-4513ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Володимира Миколайовича, про результати перевірки законності виконавчого провадження, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною постанову начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса)) Іванова В. М. про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1; зобов`язати начальника Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Іванова В. М. усунути порушення - поновивши порушене право заявника на отримання штрафу за несплату аліментів.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 квітня 2013 року до досягнення дитиною повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання судового рішення Кривоозерським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист від 27 травня 2013 року № 479/328/13-ц, за яким державним виконавцем Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сигляник Т. В. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. 21 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Кривоозерського ВДВСУ у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігіновою Н. В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу на користь держави у розмірі 108 425,00 грн у зв`язку із тим, що сукупний розмір заборгованості за аліментами перевищує суму відповідних платежів за три роки. В подальшому, 22 березня 2023 року державним виконавцем Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сигляник Т. В. винесено постанову про виправлення описки у процесуальному документі - постанові про накладення штрафу, та зазначено, що штраф підлягає стягненню на користь стягувача. 12 грудня 2023 року начальником Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Івановим В. М. у виконавчому проваджені № НОМЕР_1 винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою скасовано постанову старшого державного виконавця Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігіновою Н. В. про накладення штрафу від 21 лютого 2023 року. Постанова начальника Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Іванова В. М. обґрунтована тим, що постанова про накладення штрафу винесена передчасно, оскільки з моменту пред`явлення виконавчого листа для виконання ще не пройшло три роки. Крім того, всупереч вимогам чинного законодавства штраф стягнуто на користь держави, а не на користь стягувача. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що вказана постанова прийнята з порушенням вимог п.п. 2, 7 Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, а також п.п. 2.1.1, 2.1.2 п. 2.1, п. 3.8 Розділу 2 Порядку витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01 грудня 2004 року № 136/5, ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

Кривоозерський районний суд Миколаївської області ухвалою від 18 січня 2024 року, з урахуванням ухвали від 09 лютого 2024 року про виправлення описки, в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовив.

Миколаївський апеляційний суд постановою від 11 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року - без змін.

У березні 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03 квітня 2013 року до досягнення дитиною повнолітня, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист від 27 травня 2013 року № 479/328/13-ц, за яким державним виконавцем Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сигляник Т. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 20 вересня 2022 року.

Постановою про накладення штрафу від 21 лютого 2023 року старшим державним виконавцем Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігіновою Н. В. встановлено, що сукупний розмір заборгованості за аліментами перевищує суму відповідних платежів за три роки та накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави в розмірі 108 425,00 грн.

22 березня 2023 року державним виконавцем Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сигляник Т. В. при примусовому виконанні виконавчого листа винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі. Постановлено внести виправлення до документу «Постанова про накладення штрафу» у частині постанови «постановляю» у п. 1 замінено з «штраф на користь держави у розмірі 108 425,00 грн» на «штраф на користь стягувача у розмірі 108 425,00 грн».

В подальшому, виконавче провадження було передано до Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 10 березня 2023 року за № 930/5 «Про відділи державної виконавчої служби у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» та на підставі постанови старшого державного виконавця Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігінової Н. В. про передачу виконавчого провадження від 15 травня 2023 року.

12 грудня 2023 року начальником Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Івановим В. М. у виконавчому проваджені № НОМЕР_1 винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою визнано постанову старшого державного виконавця Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігінової Н. В. про накладання штрафу від 21 лютого 2023 року такою, що винесена з порушенням абзаців 3, 5 частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», абзаців 1, 2 пункту 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5; скасовано постанову старшого державного виконавця Кривоозерського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Сігінової Н. В. про накладання штрафу від 21 лютого 2023 року.

Зі змісту постанови видно, що приймаючи постанову про накладення штрафу старший державний виконавець не врахував, що станом на 21 лютого 2023 року з дня пред`явлення виконавчого листа пройшло 5 місяців та 2 дні, а тому винесення вказаної постанови є передчасним.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання (частина перша статті 129? Конституції України).

За приписами частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Абзацом 2 частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, перевірити законність виконавчого провадження мають право, у тому числі начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі, який може проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Встановивши, що оскаржувана постанова начальника Другого ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Іванова В. М. про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 винесена відповідно до вимог чинного законодавства та в межах його повноважень, оскільки у старшого державного виконавця були відсутні правові підстави для накладення на боржника штрафу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Другого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі в Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Іванова Володимира Миколайовича, про результати перевірки законності виконавчого провадження, заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов