Справа № 288/1002/24
Провадження № 2/288/317/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вчасно прийняла спадщину після смерті батька, а саме протягом 6 місяців після смерті батька, подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька.

Так як за життя батько не оформив право власності на житловий будинок, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Житловий будинок збудований 1939 року. На час смерті батька він був власником вказаного житлового будинку та господар двору.

На житловий будинок виготовлено технічний паспорт, тобто проведена технічна інвентаризація.

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати покладає на себе.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 червня 1961 року Ливадиською сільською радою Приморського краю, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , запис за № 64 /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 14 серпня 2002 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 одружилась з ОСОБА_5 , прізвище дружини після одруження « ОСОБА_6 », запис за № 3 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03 січня 2008 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1 /а.с. 7/.

Довідкою № 119/02-14 від 05 квітня 2023 року, виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, визначено, що після смерті ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Маркова Волиця, Попільнянського району, Житомирської області, та постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, заведено спадкову справу. Спадкоємцем, яка прийняла спадщину після його смерті є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 8/.

Як вбачається з Виписки з погосподарської книги, виданої 13 березня 2024 року за № 94 Виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (на 03.01.2008 рік). Номер об`єкта 12 відкритий в погосподарській книзі № 1 за 2006 -2010 роки відкритий на ОСОБА_2 (на 03.01.2008 рік). На момент смерті зареєстрований ОСОБА_2 , інші особи за вищевказаною адресою не були зареєстровані /а.с. 9/.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданого 06 лютого 2024 року ФОП ОСОБА_7 , замовником технічної інвентаризації на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , вказана ОСОБА_1 . Паспорт виготовлено станом на 02.02.2024 року /а.с. 10, 11-15/.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 120/01-16 від 15 квітня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як заявник не надала документ, який підтверджує право спадкодавця на житловий будинок та земельну ділянку під ним. Була заведена спадкова справа № 44/2018. Згідно спадкової справи, іншим спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_8 , яка у встановлений строк подала заяву про відмову від спадщини /а.с. 16/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів частини першої статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 182, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник