Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9621/23
Провадження № 2/644/770/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Летючого Віктора Петровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

установив:

Представник позивача - адвокат Летючий В.П., який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 79398, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 02.06.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 62 677 грн 13 коп., таким що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №79398 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» на загальну суму 62677 грн 13 коп. 15.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. відкрито виконавче провадження №68640719 з примусового виконання виконавчого напису №79398, вчиненого 02.06.2021. Позивач вказує, що будь-якої заборгованості не має, грошові кошти не отримував, повідомлення відповідачем не направлялись на адресу позивача. Вказує, що кредитний договір №200158547 від 10.05.2016 укладався між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 в простій письмовій формі, але заборгованості за ним не було, а також договір не було нотаріально посвідчено. З огляду на викладене, виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11.01.2024 витребувано у відповідача та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис.

Позивач в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 02.04.2024 через підсистему «Електронний суд» надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідачаТОВ «Фінансова компанія «Авансар» в судові засідання, призначені на 11.01.2024, 22.02.2024, 02.04.2024, 24.04.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с.31, 79, 92). Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. 25.12.2023 через канцелярію суду представник зазначеної третьої особи ОСОБА_3 надав до суду письмові пояснення з посиланнями на законодавство України щодо вчинення виконавчих написів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки, які згідно рекомендованого повідомлення були отримані (а.с.73, 83). 13.02.2024 засобами електронного зв`язку від приватного виконавця Амельченка В.П. на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.01.2024 надана копія виконавчого напису № 79398 від 02.06.2021 та копія заяви (оферти) № 200158547, копія яких надані позивачем разом з позовною заявою. Інших документів не надано.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис № 79398, яким запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», стягнути з ОСОБА_2 за період з 10.05.2016 р. по 28.05.2021 р. включно суму у розмірі: 16484 грн 77 коп. заборгованість за тілом кредиту, 44442 грн 36 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн 00 коп. заборгованість за пенею. У вказаному виконавчому написі зазначено, що нотаріус пропонує стягнути з ОСОБА_2 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016, якому, в свою чергу ПАТ «Банк «Михайлівський» на підставі Договору факторингу 1905 від 19.05.2016 відступив право вимоги за Кредитним договором № 200158547 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк «Михайлівський» та ОСОБА_2 . 15.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. відкрито виконавче провадження № 68640719 з примусового виконання виконавчого напису № 79398, вчиненого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 15.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної суми винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 69 413 грн 84 коп.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2021 №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Відповідно до п. 19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст.89 ЗУ «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому, судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Відтак вказана норма «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» застосуванню не підлягала, оскільки була визнана незаконною та нечинною.

В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18).

Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Виконавчий напис, що оскаржується позивачем, зазначеним приписам закону не відповідає з наступних підстав.

Так, виконавчий напис містить посилання на Кредитний договір № 200158547 від 10.05.2016, укладений між ПАТ «Банк «Михайлівський» та ОСОБА_2 .

Згідно з приписами ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд зазначає, що зазначена заява (оферта) не є кредитним договором, оскільки не містить будь-якої інформації щодо мети, суми, строку кредиту, умов і порядку його видачі та погашення, забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін та інші умови, притаманні для кредитних договорів. Крім того, суд звертає увагу, що згідно відомостей списку державних реєстраторів та нотаріусів, яким анульовано доступ до державних реєстрів, що міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, приватному нотаріусу Остапенку Є.М. анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю та відповідно припинено нотаріальну діяльність на підставі наказу Міністерства юстиції України №4722/5 від 30.12.2021 та наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №1920/6 від 31.12.2021, що також підтверджується листом Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.01.2022.

За таких обставин відповідачем не спростовані ствердження позивача про те, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. послався на неіснуючий Кредитний договір № 200158547 від 10.05.2016, та у зв`язку з цим не міг виконати обов`язок щодо перевірки безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, визначено, що стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та визначено, що таке стягнення може здійснюватись, зокрема, за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису необхідно надати оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Обставини справи свідчать, що зазначена вимога при вчиненні виконавчого напису дотримана не була, оскільки, як зазначалось, відповідач не зміг надати нотаріально посвідчений кредитний договір.

Відсутність кредитного договору не дає можливості встановити термін погашення заборгованості (у разі її наявності), отже виконати вимогу ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо правомірності вчинення виконавчого напису лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Крім того, при складанні 02.12.2014 Оферти - працівником банку була допущена помилка у прізвищі позивача, помилково зазначено прізвище « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 ».

Зазначені обставини також залишились поза увагою приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є. М.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не спростовано позовних вимог позивача, тому, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність визнання виконавчого напису нотаріуса № 79398 від 02.06.2021 таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 81, 141, 206, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, офіс 405, м. Київ, 04053, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Центральне міжрегіональне управління юстиції (м.Київ) (адреса: провул. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, ), приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович (адреса: майдан Захисників України, буд 7/8 (1-й поверх), м. Харків, 61001, РНОКПП: НОМЕР_2 ) - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 79398 від 02.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості у розмірі 62 677 грн 13 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, офіс 405, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ: 40199031) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати з оплати судового збору у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.04.2024.

Головуючий суддя: В.О. Попова