Справа № 444/1111/24
Провадження № 2/444/626/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 м. кв., житловою площею 35,3 м. кв., допоміжна площа 30,4 м. кв.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була головою та єдиним членом робітничого типу двору за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки.

Так як заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом.

Стверджує, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 за правом представлення.

Так як вона постійно проживала разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не заявила про відмову від прийняття спадщини, а тому вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Позивач стверджує, що внаслідок її звернення в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 30 листопада 2023 року було зареєстровано спадкову справу № 376/2023, їй видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельні ділянки.

Однак, постановою № 121/01-16 від 31 січня 2024 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області відмовлено їй, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті двоюрідної сестри, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що нею не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Вказує, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, таким чином право власності на робітничий двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Водночас, правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутній, оскільки право власності на даний будинок зареєстроване не було.

Позивач вважає, що її право власності на житловий будинок підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію спадкової справи № 376/2023, номер у Спадковому реєстрі 71652823, яка зареєстрована 30 листопада 2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у яких просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що визнають позовні вимоги, не заперечують проти задоволення таких.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду.

Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 376/2023, номер у Спадковому реєстрі 71652823, яка зареєстрована 30 листопада 2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Зубейки, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 20.09.2000 року.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17 липня 2023 року у справі № 444/1571/23, провадження № 2/444/637/2023, яке набрало законної сили 17 серпня 2023 року, встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною тіткою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , є відповідно двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З виписки з погосподарської книги № 1 по селі Підлісся Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30.06.1990 року, яка видана Магерівським старостинським округом № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 16 лютого 2024 року за вихідним № 245, вбачається, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , належало до робітничого двору, головою та єдиним членом якого була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рік побудови будинку 1988 , загальна площа 65,7 кв. м, житлова площа 35,3 кв.м.

Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,6000 га передана у приватну власність згідно рішення сесії Підліссянської сільської ради № 25 від 30.03.1994 року.

З виписки з погосподарської книги АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року, яка видана Магерівським старостинським округом № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 16 лютого 2024 року за вихідним № 246, вбачається, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_4 , належало до робітничого двору, головою та єдиним членом якого була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рік побудови будинку 1988 , загальна площа 65,7 кв. м, житлова площа 35,3 кв.м.

Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,6000 га передана у приватну власність згідно рішення сесії Підліссянської сільської ради № 25 від 30.03.1994 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05 січня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Жовківського району Львівської області 05 січня 2022 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З довідки № 242, яка видана 16 лютого 2024 року виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області не посвідчувався.

Не посвідчувався заповіт також і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори).

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як, заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом.

Спадкоємців першої та другої черги за законом у ОСОБА_2 на день її смерті з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено, при цьому враховує зазначене позивачем, що ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі, дітей, рідних братів, сестер не мала, її батьки, діди та баби померли ще до її смерті.

Згідно статті 1263 Цивільного кодексу України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Суд враховує, що позивач своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 змінила внаслідок укладення шлюбу із ОСОБА_5 у Замківській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 09.11.1991 року було зроблено запис за № 45.

Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_6 .

Тобто, суд констатує, що дошлюбним прізвищем позивача було ОСОБА_4 .

Викладене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 09.11.1991 року.

Батьком позивача є ОСОБА_7 , матір`ю- ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 , яке видане Лавриківською сільською радою Львівської області 01.05.1973 року.

Мати позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_8 , яке видане Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області 21.01.2015 року.

Мати позивача, ОСОБА_3 , як рідна тітка ОСОБА_2 , що встановлено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17 липня 2023 року у справі № 444/1571/23, провадження № 2/444/637/2023, була б спадкоємцем третьої черги за законом якби була живою на час смерті ОСОБА_2 , однак вона померла ще раніше ОСОБА_2 , тобто до її смерті.

Згідно ч. 4 ст. 1266 Цивільного кодексу України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення).

Тобто, позивач ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 за правом представлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Викладеним у довідці № 244, яка видана 16 лютого 2024 року виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що громадянка ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 .

З довідки № 243, яка видана 16 лютого 2024 року виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 , двоюрідна сестра ОСОБА_2 , проживала разом з нею в будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вели спільне господарство.

Так як позивач постійно проживала разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не заявила про відмову від прийняття спадщини, а тому позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Суд враховує, що внаслідок звернення позивача в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 30 листопада 2023 року було зареєстровано спадкову справу № 376/2023, номер у Спадковому реєстрі 71652823, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74954553, який виданий 30.11.2023 року.

31 січня 2024 року ОСОБА_9 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , 1952 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) серії НОМЕР_9 , яке зареєстроване в реєстрі за № 169, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належала померлій на підставі державного акта на право вланості на земельну ділянку, виданого Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області 13 листопада 2002 року серії ЛВ № 012473, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 261, кадастровий номер землі :01:008:0021; серії НСР № 879974, яке зареєстроване в реєстрі за № 170, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,5994 га, що розташована в селі Підлісся, Львівського району Львівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акта на право вланості на земельну ділянку, виданого Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області 13 листопада 2002 року серії ЛВ № 012473, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 261, кадастровий номер землі :01:008:0023; серії НСР № 879975, яке зареєстроване в реєстрі за № 171, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,5800 га, що розташована на території Підліссянської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі державного акта на право вланості на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 31 жовтня 2012 року серії ЯМ № 780019, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 17046, кадастровий номер землі :04:000:0008; серії НСР № 879976, яке зареєстроване в реєстрі за № 172, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4191 га, що розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій на підставі державного акта на право вланості на земельну ділянку, виданого Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області 28 листопада 2002 року серії НОМЕР_10 , зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 580, кадастровий номер землі :07:000:0063.

Тобто, суд констатує, що факт видачі позивачу даних свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 підтверджує те, що позивачем прийнято спадщину після її смерті.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є власником даного майна, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 363923947, № 363926349, № 363928361, № 363930403, які сформовано 31.01.2024 року ОСОБА_9 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області.

Однак, постановою № 121/01-16 від 31 січня 2024 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті двоюрідної сестри, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що мною не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, право власності на робітничий двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З довідки № 1517, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 11 квітня 2023 року, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.

Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Підлісся належить до Добросинсько-Магерівської територіальної громади Львівського району Львівської області.

Тобто, правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутній, оскільки право власності на даний будинок зареєстроване не було.

З технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 10 квітня 2023 року, та з довідки-характеристики № 1516, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 11 квітня 2023 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1988, загальна площа житлового будинку 65,7 м. кв., житлова площа 35,3 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, кухня, кладова.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла після її смерті спадщину, оскільки постійно проживала разом із нею на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті.

Вона єдиний спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, і прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем немає.

Так як ОСОБА_2 належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 як голові та єдиному членові робітничого типу двору, що підтверджується записами в погосподарській книзі, а тому суд приходить до висновку, що право позивача на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 м. кв., житловою площею 35,3 м. кв., допоміжна площа 30,4 м. кв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18 квітня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.