Справа № 344/8130/24
Провадження № 2-о/344/236/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

30 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про : встановлення неправильності запису про шлюб №711 від 04.09.1966, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в частині запису в графі - прізвище чоловіка до реєстрації шлюбу, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 » та прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_2 »; встановити зміни до такого записи, вказавши прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 », дружини « ОСОБА_3 »; зобов`язати Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виправити прізвище чоловіка у вказаному записі з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », як і дружини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.04.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст.ст.175,177 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема, : реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак заявником свого реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом третім Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява(заява) повинна містити: виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Таким чином, умовою звернення до суду з заявою про встановлення факту народження є неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, які мають імперативний характер, у заяві повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 318 ЦПК України, які мають імперативний характер, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, зокрема неможливість внесе неня відповідних змін до актових записів Відділом ДРАЦС.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 .

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Всупереч вимогам ст. 318 ЦПК України заявником в поданій заяві про встановлення факту не зазначено та не надано обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в такому.

Відповідно до п.п. 3, 7, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. В порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по- батькові, місця і дати народження).

Також, слід зауважити, що заявником до заяви не додано доказів неможливості оформити пенсію у зв`язку з втратою годувальника, вказуючи на мету звернення з такою заявою.

Крім того, звернувшись до суду в порядку окремого провадження, заявниця просить суд зобов`язати заінтересовану особу вчинити певні дії, що суперечить правовій природі вказаного порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, за наявності зазначених недоліків відкрити провадження у справі неможливо, тому відповідно до ч.1 ст.185ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків зазначених судом і роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що заявник звернувся із заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.175, 318 ЦПК України, оскільки до заяви не долучені документи, які підтверджують неможливість внесення змін до актових записів про шлюб; не додано доказів неможливості оформлення відповідної пенсії, про зазначено заявником. Відтак, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк, достатній для усунення виявлених недоліків

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. В кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Надати десятиденний строк з дня отримання ухвали для виправлення вказаного недоліку.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.