Справа № 405/8896/19
У Х В А Л А

про розгляд клопотання про закриття провадження у справі

26 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

за участю:

представника позивача Пацкан І.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ільницький С.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, яке подав до суду у письмовому вигляді. Клопотання обгрунтовує тим, що на підставі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року звернуто стягнення на автомобіль ОСОБА_2 з метою ліквідації заборгованості по кредиту. Зазначає, що предмети у даних справах є очевидно однаковими це заборгованість. Вказує на те, що з позиції позивача вбачається, що від боржника за першим рішенням суду відбирається майно в рахунок заборгованості, а згодом за другим судовим рішенням стягується таж заборгованість, мотивуючи різною назвою позовної заяви. Зазначив, що позивач вже мав неуспішні спроби отримати на свою користь рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом, проте ухвалою від 23.04.2018 року Ленінський районний суд міста Кіровограда відмовив стороні позивача у цьому, однак позивач на цьому не зупинився і намагається будь-якими методами отримати ще одно рішення про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , не повідомивши суд про наявність таких рішень. З огляду на викладене просив суд клопотання задовільнити та закрити провадження по даній справі. Наголошує, що на даний час вже існує рішення суду між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 про той самий предмет і з тих самих підстав, а відтак справа за номером №405/8896/19 підлягає до закриття.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що за даною справою позивач банк подав позов про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №KGMDAK79550458 від 20.02.2008 року та надав суду докази наявності заборгованості за договором, а відповідач у свою чергу не спростував докази надані банком щодо цього факту. Вказав, що періоди нарахування заборгованості також відрізняються, що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже предмети спору за вказаними справами є різними, предмет спору за справою №405/8896/19 визначено (стягнення заборгованості), а тому застосування норми ст. 255 ЦПК України у даному випадку є безпідставним. За таких обставин просив суд відмовити у задоволенні клопотання. Наголосив на відсутності тотожності позовів. Просив суд врахувати Постанову ВСУ України від 22.05.2019 по справі №640/7778/18. в якій суд пояснив питання щодо тотожності позовів.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши доводи представника відповідача, заперечення представника позивача, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року звернуто стягнення на автомобіль ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №KGMDAK79550458 від 20.02.2008 року.

Підстави закриття провадження регламентується ст. 255 ЦПК України, де зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі,ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав,або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом положень зазначеної статті тотожність позовів, що є підставою для закриття провадження у справі, означає, що вони мають однаковий предмет, підстави і субєктний склад, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача.Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-342цс15, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п.3 ч.1ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 року у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 року у справі №761/35475/18, закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Так, з рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16.02.2016 року вбачається, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, адже відповідачем порушувались зобов`язання, встановлені умовами кредитного договору, та станом на 14.01.2015 р. у останнього утворилась заборгованість, яку згідно вказаного рішення суду стягнуто на користь позивача у вигляді звернення стягнення на предмет застави.

У свою чергу, підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При визначенні підстави позову, як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача

Відтак, у даній справі позивач у позові посилається на те, що кредитні платежі відповідачем у визначеному розмірі та строки не вносились, станом на 27.11.2019 року прострочену заборгованість відповідач не сплатив.

Таким чином, підстави позову ПАТ КБ «ПриватБанк» в цивільній справі ( провадження № 22-Ц/781/31/16 ) відрізняються від підстав позову АТ КБ «ПриватБанк» в цивільній справі №405/8896/19, що розглядається судом.

Отже, у справах ті ж самі сторони, АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , однак позови подано з різних підстав, у справі №22-Ц/781/31/16 підставою є стягнення заборгованості за порушення зобов`язань встановлених умовами кредитного договору станом на 14.01.2015, а у справі №405/8896/19 підставою є стягнення заборгованості за порушення зобов`язань встановлених умовами кредитного договору станом на 27.11.2019, предмети позовів не є тотожними.

З огляду на викладене, враховуючи, що предмет та підстави позову АТ КБ «ПриватБанк» в цивільній справі № 22-Ц/781/31/16 відрізняються від предмету та підстав позову в цивільній справі №405/8896/19, що розглядається судом, суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі №405/8896/19 на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю однієї зі складових, а саме, тотожних підстав та предмету позову, необхідних для застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 255, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ільницький С.М. про закриття провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали - 26.04.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца