"22" квітня 2024 р. Справа № 363/5159/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2023 року Вишгородського районного суду Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мацьовитій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

встановив:

в провадженні цього ж суду перебувала цивільна справа позовом Прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

09 квітня 2024 року до суду звернувся представник Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали цього ж суду від 05 березня 2023 року.

Представник Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області подав до суду клопотання, в якому просив розглянути заяву про скасування заходів забезпечення у його відсутність.

Прокурор подав заяву, в якій зазначив, що на даний час реєстрація права власності на спірні земельні ділянки за Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області не проведена, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, а їх передчасне скасування надасть можливість відповідачам відчужити земельні ділянки, що унеможливить виконання рішення суду.

Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2023 року у вказаній цивільній справі накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :35:117:6004, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), земельні ділянки кадастрові номери: :35:117:6005 та :35:117:6006, які належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та земельну ділянку площею кадастровий номер: :35:117:0119, яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), що розташовані на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

31 травня 2023 року постановою Київського апеляційного суду рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, відповідно до якої:

- позов прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння задоволено;

- витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельну ділянку пл. 2 га. з кадастровим номером :35:117:6004;

- витребувано з володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельні ділянки пл. 0,2499 га. з кадастровим номером :35:117:6005 та пл. 0,25 га. з кадастровим номером :35:117:6006;

- витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області земельну ділянку пл. 2 га. з кадастровим номером :35:117:0119;

- стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київської обласної прокуратури (м. Київ б-р. Л.Українки 27/2 ) судові витрати в розмірі 1600 грн. з кожного.

З постанов державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимченко К.І. від 01 квітня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчих провадженнях №73864405, №73864159, №73864650, відкритих на підставі виконавчого листа №363/5159/19, виданого Вишгородським районним судом Київської області вбачається, що згідно актів державного виконавця від 28 березня 2024 року з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа про витребування з чужого володіння земельних ділянок з кадастровими номерами :35:117:0119 (витребування з володіння ОСОБА_2 ), :35:117:6005, :35:117:6006 (витребування з володіння ОСОБА_1 ), :35:117:6004 (витребування з володіння ОСОБА_3 ), які знаходяться на території Пірнівської територіальної громади, Пірнівська сільська рада прийняла, а відтак рішення виконано, виконавчий збір та витрати виконавчих проваджень сплачено.

Згідно вимог ч.ч. 1, 4, 8, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно правового висновку ВП ВС в постанові від 21 грудня 2022 році у справі №914/608/20 в п.п. 94-95 зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону № 1952-IV).

Крім того, в п. 60 постанови ВП ВС від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц зроблено висновок про те, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 цс 18, пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 372/1684/14-ц).

Відповідно до п. 42 постанови ВП ВС від 04 липня 2023 року у справі №233/4365/18, рішення суду про витребування нерухомого майна на користь його власника із чужого володіння є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 38)).

Встановлено, що станом на момент подання заяви вказану постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року належним чином не виконано.

Так, до справи додано постанови державного виконавця про закриття виконавчих проваджень №73864405, №73864159, №73864650, відкритих на підставі виконавчого листа №363/5159/19, виданого Вишгородським районним судом Київської області, з яких вбачається, що Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області прийняла земельні ділянки з кадастровими номерами :35:117:0119, :35:117:6005, :35:117:6006, :35:117:6004 з володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, відомості про державну реєстрацію вказаних земельних ділянок в установленому законом порядку за Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської згідно постанови Київського апеляційного суду 31 травня 2023 року в справі відсутні, відповідні витяги про їх реєстрацію суду не подано.

Суд зазначає, що забезпечення позову спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Арешт на спірні земельні ділянки існує саме для реального виконання рішення про забезпечення позову, а доводи заяви про необхідність скасування арешту на майно для виконання рішення суду на вимогах закону не ґрунтуються, оскільки зазначене може призвести до істотного ускладнення виконання рішення суду, коли титульні власники відповідачі по справі, не будуть позбавлені можливості відчужити земельні ділянки витребувані на користь позивача.

За таких умов, скасування забезпечення позову може призвести до утруднення можливості виконання рішення та відновлення порушених прав позивача, а тому заява про це є передчасною.

Відтак підстав вважати, що потреба в забезпеченні вказаного позову відпала, судом не встановлено, а тому в задоволенні заяви про це слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158, 259 та 260 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя