РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/645/24

25 квітня 2024 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л.А.

розглянувши за првилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за пзоваом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергоопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області з енергопостачання, що надаються на підставі договору про постачання універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого є затвердженою та розміщеною на своєму офіційному веб-сайті. Позивач зазначає, що у зв`язку із реформою у сфері енергетики всі діючі побутові споживачі постачальника автоматично приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг підтверджується фактичним споживанням та оплатою електричної енергії за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 та відкриттям особового рахунку НОМЕР_1 від 01.01.2019. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 постачальник, на підставі даних комерційного обліку за об`єктом відповідача, позивач виставив відповідачу платіжні документи у паперовій формі, зокрема за січень-березень 2022 року, що підтверджується: рахунком по оплаті за спожиту електроенергію з актами прийняття-передавання товарної продукції за січень-квітень 2022. Всупереч умовам договору відповідач допустила порушення в частині оплати, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в сумі 3536,16 грн. У зв`язку з допущеними відповідачем порушеннями, позивач на підставі умов договору та ст.625 ЦК України також нараховано відповідачу пеню за період з 21.02.2022 по 19.02.2024 в сумі 2273,75 грн, інфляційні втрати в сумі 520,16 грн та 3% річних в сумі 159,15 грн.

Просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 3536,16 грн, пеню в сумі 2273,75 грн, 3% річних в сумі 159,15 грн, інфляційний втрати в сумі 520,16 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 04.03.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Так ні підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучено до позову копію примірника договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", примірник комерційної пропозиції №1.02/2-РОЕК для малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами і яка є Додатком №3 до Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Вказані документи не містять номерів, дат та не підписані сторонами.

Також позивачем долучено до позову примірники рахунків за лютий-травень 2022 року та акти прийняття-передавання товарної продукції за січень-квітень 2022 року, споживачем та одержувачем у яких зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Підпису відповідача вказані документи не містять.

Крім того, позивачем долучено до позову розрахунок за особовим рахунком НОМЕР_1 за період з січня 2022 року по лютий 2024 року, відповідно до якого розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на лютий 2024 року становить 3536,16 грн, а також роздруковану з ВЕБ-ресурсу http://ca.ligazakon.net інформацію щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка містить інформацію про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 10.02.2017, номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи 5001675.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 19.10.2006 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно ч.2 ст.72 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Відповідно до п.8 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписанням заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно п.3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача.

Відповідно до пп.3.1.7. п.3.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в письмовій формі.

Частинами 1, 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом, державними органами відповідно до закону.

Разом з тим, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно з ч.3 ст.714 ЦК України визначено, що законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії», одним із видів договорів, які укладаються з метою забезпечення функціонування ринку електричної енергії, є договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно до абз.5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Звертаючись до суду з позовом позивачем було надано зразок публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, примірник комерційної пропозиції №1.02/2-РОЕК для малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами і яка є Додатком №3 до Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, примірники рахунків за лютий-травень 2022 року та акти прийняття-передавання товарної продукції за січень-квітень 2022 року.

Відповідно до п.2. ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст.44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так матеріали справи не містять доказів відкриття ОСОБА_1 особового рахунку, подання відповідачем заяви приєднання за її підписом та датою, підписання комерційної пропозиції №1.02/2-РОЕК для малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами і яка є Додатком №3 до Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а також примірників рахунків за лютий-травень 2022 року та актів прийняття-передавання товарної продукції за січень-квітень 2022 року, що у свою чергу не підтверджує приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті веб-сайті ТОВ «РОЕК»: http://www.energozbut.rv.ua (надалі - Договір), на умовах раніше укладеного договору з ПрАТ «Рівнеобленерго», як з постачальником за регульованим тарифом.

Позивач надав суду як доказ договір, комерційну пропозицію, рахунки та акти, розрахунок заборгованості, які не підписані відповідачем і які формуються безпосередньо позивачем. Оскільки договір публічний, то факт приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) необхідно доводити суду і доказом може слугувати вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір: надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, однак таких доказів суду не надано, а зазначений у розрахунку платіж в сумі 2000 грн суд не приймає до уваги, як доказ вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, оскільки такий розрахунок та його складання залежить виключно від волі позивача та формується уповноваженою особою позивача, про що свідчить підпис представника ОСОБА_2 , на ім`я якої, як адвоката, позивачем 01.01.2024 видано довіреність №3 на представництво інтересів.

Таким доказом, у даному випадку, може бути виписка установи банку про рух грошових коштів.

Позивач також не надав суду доказів, що відповідач на даний час є комерційним чи побутовим споживачем електричної енергії, власником чи співвласником будівлі, де утворився борг.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем, як доказ наявності фактичних договірних відносин, оскільки таке споживання не підтверджене належними доказами, яким у даному випадку може бути підписаний постачальником та споживачем відповідний акт.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, за наведених обставин, суд не вправі самостійно відшукувати докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оскільки у такий спосіб буде порушено закріплені у ст.2 ЦПК України принципи цивільного судочинства, а саме змагальність сторін та диспозитивність, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та доводів, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" є необґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Князя Володимира 71-Б), Код .

Відповідач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено

25 квітня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч