Справа № 301/849/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 400000 євро.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно розписки від 01 березня 2021 року ОСОБА_2 одержав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 400000 євро, які зобов`язався повернути до 01 березня 2024 року. Станом на 05 березня 2024 року сума позики в розмірі 400000 євро відповідачем не повернута, зобов`язання не є виконаним, а тому позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Розписка від 01 березня 2021 року є борговою, позаяк у ній чітко зазначено про одержання відповідачем грошових коштів у розмірі 400000 євро саме в борг та обов`язок повернути такі кошти в строк до 01 березня 2024 року. Однак, у визначений строк відповідач не повернув позивачу отримані в борг кошти.

ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг в сумі 400000 євро та понесені ним судові витрати в сумі 15140 грн.

Ухвалою Іршавського районного суду від 13.03.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Іршавського районного суду від 02.02.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце його проведення були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, ствердив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі, просив розглянути справу по суті без його участі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 11-16, 509, 526, 530, 610, 614, 625, 629 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей у строк встановлений договором.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 квітня 2024 року по справі №493/1337/19 зазначив, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

01 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 взяв у борг гроші у сумі 400000 євро без сплати відсотків за користування вказаними грошовими коштами та зобов`язався повернути кошти орієнтовно напротязі трьох років, тобто в строк до 01.03.2024 року. Вказане підтверджується копією відповідної розписки від 01.03.2021 року (а.с. 3).

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 у визначений у розписці строк до 01.03.2024 року - позику не повернув.

Позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в євро, що не суперечить вимогам закону.

Дана обставина узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року по справі №128/278/17.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та ствердив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб.

З огляду на викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути борг в сумі 400000 євро.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати по справі у виді 15140 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.14).

Керуючись ст. 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 206 ч.4, 263-265 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , борг у сумі 400000 (чотириста тисяч) євро та 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських