Справа № 307/1138/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Онуфрій Дмитро Васильович, на рішення Тячівського районного суду від 06 червня 2023 року у справі № 307/1138/23 (Головуючий: Ніточко В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи тим, що позивач є єгером Тячівської районної організації УТМР, обирався депутатом Грушівської сільської ради 4, 5, 6, 7 скликання, на даний час є депутатом Тересвянської селищної ради 8 скликання. 05 березня 2023 року позивач, як єгер, здійснював обхід території лісу, поблизу с.Грушево Тячівського району, з метою пошуку і виявлення браконьєрів. Під час обходу ним було виявлено певних осіб, які здійснювали пошуки, як вони повідомили, коней. Пізніше, однією з тих осіб, а саме відповідачем, було безпідставно викликано працівників поліції про начебто здійснення ним браконьєрства. Позивач пояснив поліцейським, що здійснював обхід в межах наданих йому повноважень, як єгер Тячівської районної організації УТМР, для виявлення браконьєрів та перешкоди у здійсненні незаконного полювання.

06 березня 2023 року йому стало відомо, що відповідач через свій акаунту соціальній мережі "ТікТок" розмістив за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, публікацію з наступною інформацією: "прошу розповсюдити відео це не одноразовий випадок коли місцевий депутат, він же місцевий валютник, який розвозить гривню і роздає всім валютникам Закарпаття і отправляє через ДНР на росію валюту спонсор тероризму який у міцних зв`язках із місцевою поліцією". Також, дана інформація була розміщена і за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач вважає, що зазначена відповідачем інформація є фактичним твердженням про певні події і обставини та не є її оціночним судженням про його особу внаслідок здійснення ним публічної діяльності. Інформація про те, що він начебто є браконьєром та відправляє через незаконне утворення ДНР в росію валюту та інформація про те, що він є спонсором тероризму, була опублікована і доступна широкому загалу осіб. Тобто відповідач у своїй публікації здійснив фактичне твердження, а саме звинуватив, що він відправляє через незаконне утворення ДНР в росію валюту та те, що він є спонсором тероризму. Дані публікації переглянуті користувачами понад 200 тисяч разів, оцінені у понад 3 тисячі відміток та були поширені в соціальній мережі "Фейсбук". Користувачами було висловлено щодо нього агресивну та категоричну інформацію. Містилися погрози та заклики до насильства, що не припустимим.

Також позивач вважає, що вся зазначена відповідачем інформація не відповідає дійсності і є недостовірною, оскільки таких дій він не вчиняв і дані обставини відсутні. Зазначає, що інформація поширювана щодо нього відповідачем, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, по-друге, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Поширення окресленої інформації порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію. Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до нього, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи .Також, поширенням вказаної інформації відповідач створив йому негативну соціальну оцінку в очах оточуючих, порушивши його честь, оскільки він є відомою особою - був обраний неодноразово депутатом Грушівської сільської ради, який обирається шляхом прямого голосування і оприлюднення недостовірної інформації значно зменшить прихильників його громадської роботи і діяльності, також така інформація погіршила відношення до нього у громадськості. Тобто, поширенням недостовірної інформації щодо нього, відповідачем завдано шкоди його немайновим інтересам, порушивши його гідність, честь та ділову репутацію.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 на власному каналі соціальної мережі "ТікТок" за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно - ОСОБА_1 недостовірну інформацію, шляхом опублікування на власному каналі соціальної мережі "ТікТок", після набрання законної сили судовим рішенням в даній справі, наступного тексту спростування: "Інформація зазначено мною щодо ОСОБА_1 про те, що він є браконьєром та відправляє через незаконне утворення ДНР в росію валюту та те, що ОСОБА_1 є спонсором тероризму не відповідає дійсності та порушує його гідність, честь та ділову репутацію"; стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати судового збору за подання позовної заяви.

Рішенням Тячівського районного суду від 06 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Онуфрій Д.В., подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як поширена інформація відповідачем є недостовірною і не відповідає дійсності і суд ухилився від дослідження наявності правопорушення, а спрямував судовий розгляд у встановлені обставини, які не стосуються предмету доказування. Судом під час підготовчого засідання, який є етапом стадії судового розгляду, було встановлено з пояснень представника відповідача, що позов поданий до належного позивача. Інформація порушена відповідачем щодо вчинення позивачем певних дій, здійснена у спосіб категоричного та стверджувального висловлювання у формі повідомлення про існування конкретних обставин (фактів), тобто є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, оскільки така інформація може бути перевірена на предмет достовірності. При розгляді справи, суд ухилився від дослідження достовірності розміщеної щодо позивача відповідачем інформації.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Онуфрій Д.В, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Марич І.Ю. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку електронного листа адвокату Марич І.Ю. (а.с.112) і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Згідно висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, викладеного у п. 6.5 у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19), - «належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При зверненні у суд із даним позовом позивач визначив відповідачем у справі ОСОБА_2 , а з матеріалів справи вбачається, що автором поширюваного відео та коментаря до нього в мережі "ТікТок" є ОСОБА_2.

Суд першої інстанції, надаючи аналіз наданих учасниками справи доказів, з урахуванням того, що реєстрація доменного імені є відкритою, здійснюється в онлайн-режимі на підставі онлайн-заявки особи, яка має намір зареєструвати доменне ім`я, та не потребує жодного підтвердження, ідентифікації та авторизації особи реєстранта, неможливо встановити, що саме ОСОБА_2 є власником акаунту ОСОБА_2 в мережі "ТікТок" та автором поширюваного відео та коментаря до нього та відмовив у задоволенні позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія, до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Онуфрій Дмитро Васильович, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду від 06 червня 2023року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 11 квітня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой