Справа № 615/252/24
Провадження № 2-с/615/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

29.02.2024 Валківським районним судом Харківської області видано судовий наказ №615/252/24 про стягнення з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію станом на 31.01.2024 в розмірі 1884,96 грн. та судовий збір 302,80 грн.

08.03.2024 боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що не укладала та не підписувала публічний договір щодо постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №77 від 01.01.2019, як і представник ПАТ «Харківенергозбут», тому вважає його нікчемним. Ніяких договірних стосунків між сторонами в рамках діючого законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг на підставі договору від 01.01.2019 не існує. З 01.01.2019 фактичне споживання та користування послугами ПАТ «Харківенергозбут» відсутнє, оскільки в квартирі ніхто не проживає.

Дослідивши матеріали справи №615/252/24 та надані боржником докази, суддя доходить висновку, що заява про скасування судового наказу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із ч.1 ст.170 ЦПК боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

За змістом ст.11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені КМУ (ст.68 ЖК).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Ст.6 Закону визначено, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом.

До повноважень органів місцевого самоврядування належать: 1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг; 4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами; 7) прийняття рішення про початок та закінчення опалювального періоду з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами; 8) передача відомостей до електронного реєстру багатоквартирних будинків; 9) зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території, зокрема документів за обов`язковим переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері житлово-комунального господарства, документів, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічних паспортів будинків, планів інженерних мереж, документів, що засвідчують право власності чи користування земельними ділянками, документації щодо проведення робіт з капітального ремонту в багатоквартирних будинках; 10) зберігання примірників рішень (протоколів) загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення на своїх офіційних веб-сайтах інформації про рішення, прийняті такими зборами.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Виконавець комунальної послуги має право припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору. Звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору (п.5-6 ч.1 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Згідно п.1.1,1.2 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст.633,634,641,642 ЦК шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до ЗУ "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно абз.5 п.13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст.218 ЦК недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Недійсність договору з надання житлово-комунальних послуг у зв`язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов`язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25.11.2014, в якій встановлено, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг.

Із ДРРПНМ №484759 від 08.03.2024 зареєстроване місце проживання боржника значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію перед ПАТ «Харківенергозбут» за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 споживачем значиться ОСОБА_1 , сума заборгованості станом на 31.01.2024 складає 1884,96 грн.

Враховуючи, що будь-яких доказів щодо погашення встановленої судом заборгованості з оплати за послуги з розподілу природного газу боржником не надано, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.171,172,369-372 ЦПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу №615/252/24, виданого 29.02.2024 Валківським районним судом Харківської області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова