КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи 754/12976/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7780/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Грегуль О.В., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4, 23-25).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року справу № 754/12976/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Ірпінському міському суду Київської області (а.с. 70-71).

Не погодившись з ухвалою суду, 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу і повернути справу на розгляд до Деснянського районного суд м. Києва (а.с. 81-84).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначав, що звертаючись до суду з позовною заявою, визначив підсудність відповідно до ч. 1 ст. 27 та ч. 9 ст. 28 ЦПК України - за останнім місцем відомими місцем реєстрації і проживання ОСОБА_2 та місцезнаходженням її майна ( АДРЕСА_1 ), оскільки своє фактичне місце перебування остання від нього та дитини приховала. Тому, вважав, що навіть за наявності умови, що ОСОБА_2 під час розгляду справи має інше зареєстроване місце проживання, то ця обставина не є підставою для передачі справи до Ірпінського міськрайонного суду Київської області.

Звертав увагу, що для того, що бути вислуханим в ході судового розгляду справи, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змушений буде давати пояснення в Ірпінському районного суді Київської області, що по відношенню дитини вважав неправильним.

Вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме положення ст.ст. 28,31 ЦПК України, що призвело до постановлення помилкової ухвали про зміну підсудності (а.с. 81-84).

06 березня 2024 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 - адвоката Атаманюк В.І., в якому остання просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 101-105).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи матеріали даної цивільної справи на розгляд до Ірпінського міськрайонного суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що на час подання позову до суду, так і на час відкриття провадження у справі та її розгляду судом, відповідач була і є зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , тобто поза межами Деснянського району м. Києва.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

За загальним правилом частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 200/11563/18 викладено правову позицію про те, що справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності (відповідно до статті 27 ЦПК України) за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (частина 15 статті 28 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

За змістом вказаних процесуальних норм, визначальним є дотримання умови, що справа була прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності.

Перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для висновку, що вказана цивільна справа була прийнята Деснянським районним судом м. Києва до свого провадження з додержанням правил підсудності, врахувавши наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4, 23-25).

Визначаючи підсудність позову, позивач виходив з останнього відомого позивачу місця проживання відповідача - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва.

Відповідно до вимог ч.ч. 6 - 10 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

На виконання вищенаведених вимог процесуального закону, районним судом здійснений запит щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_5 .

В інформації № 99258321 від 18 вересня 2023 року щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_5 зазначено, що в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом такої людини не знайдено (а.с. 18).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху (а.с. 19-20).

28 вересня 2023 року до суду надійшла нова редакція позовної заяви із зазначенням відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 змінила прізвище зі « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 23-25).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про те, що судом першої інстанції було виконано вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України в частині звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав (а.с. 27).

Протокольною ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 37).

18 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 - адвоката Атаманюк В.І. про повернення на стадію підготовчого провадження та направлення справи за підсудністю до Ірпінського міськрайонного суду Київської області (а.с. 56-58).

На обґрунтування клопотання зазначала, що згідно Витягу з реєстру територіальної громади Ірпінська територіальна громада № 2023/000863154 від 02 лютого 2023 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , дата реєстрації - 02 лютого 2023 року. При цьому, позовна заява подана до суду 14 вересня 2023 року, тобто після спливу 7 місяців з часу здійснення відповідачкою реєстрації місця проживання. Крім того, з Інформаційної довідки щодо реєстрації місце проживання ОСОБА_2 , сформованої старшим секретарем суду Васильєва Т.М. 18 вересня 2023 року, в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» за введеним запитом такої людини не знайдено, що підтверджує відсутність місця реєстрації проживання ОСОБА_2 в м. Києві на момент подання позовної заяви до суду (а.с. 56-58).

На підтвердження вказаних обставин представник ОСОБА_2 - адвокат Атаманюк В.І. надала до суду витяг з реєстру територіальної громади Ірпінська територіальна громада (а.с. 59, зворот).

Тобто, на момент подання позову 14 вересня 2023 року, місце проживання відповідачки ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до підсудності Ірпінського міськрайонного суду Київської області.

З огляду на викладені обставини та докази, та враховуючи, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відсутні і підстави для висновку про дотримання правил підсудності при відкритті провадження у даній цивільній справі. Врахувавши вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що суд дійшов обґрунтованого висновку про передачу цивільної справи до Ірпінського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Статтею 378 ЦПК України, визначені підстави для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Так, відповідно до вимог частини 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 389 ЦПК України, ухвала районного суду щодо передачі справи на розгляд іншого суду, після її перегляду апеляційним судом, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова