Ухвала

Іменем України

19 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 361/2631/15-ц

провадження № 61-5585ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Кучерявим Олександром Петровичем, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року у складі судді: Сердинського В. С., та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Мельника Я. С., Матвієнко Ю. О., Гуля В. В., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року.

Заява мотивована тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року в справі №361/2631/15-ц позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/2556/81/71147 від 25 квітня 2008 року, визначену станом на 20 жовтня 2014 року у сумі 97 573,45 дол. США, що еквівалентно 1 263 689,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в сумі 3 654 грн. Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу. Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 361/2631/15-ц відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня постановлення згаданого рішення та за умови, що вона була обізнана про розгляд справи, приймала участь у її розгляді та рішення суду оголошено за її присутності, копію якого нею отримано 21 грудня 2016 року. Отже рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року набрало законної сили.

ОСОБА_1 нововиявленою обставиною вважала те, що її син ОСОБА_3 не одержував кредиту у розмірі 35 000 дол. США за кредитним договором № 014/2556/81/71147 від 25 квітня 2008 року від банку, а відповідні письмові докази про їх видачу її сину в цивільній справі №361/2631/15-ц відсутні, ухвала суду про надання спеціалістом банку економічного обґрунтування позовних вимог залишилася невиконаною; відсутні документи щодо реального надання кредиту ОСОБА_3 в повному обсязі; відсутні будь-які докази про відкриття банком позичкового рахунку на ім`я позичальника ОСОБА_3 , про перерахування кредитних коштів на цей позичковий рахунок; про видачу кредитних коштів ОСОБА_3 в касі банку готівкою в доларах США, як це передбачено підпунктом 1.1 кредитного договору, згідно з яким ОСОБА_3 відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 35525,00 дол. США).

02 липня 2020 року ОСОБА_1 подано заяву до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (за місцем підписання кредитного договору) про кримінальне правопорушення, за якою слідчим внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною другою статті 190 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0004315. На цей період часу досудове розслідування в даному кримінальному провадженню, де її визнано потерпілою, триває.

18 серпня 2021 року за усним дорученням ОСОБА_1 її представником адвокатом Кучерявим О. П. здійснено ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0004315, зокрема з листом від 20 листопада 2020 року № 81-15-9/8691 АТ «Райффайзен Банк Аваль», де зазначено: «у відповідь на Ваш запит, щодо надання інформації про наявність запитуваних документів, АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомляє, що документи (квитанції), що підтверджують факт передачі Банком коштів за кредитним договором № 014/2556/81/71147 від 25 квітня 2008 року відсутні, оскільки термін зберігання касових документів (рахунків, касових ордерів, доручень, платіжних документів, накладних, квитанцій) згідно Постанови Про затвердження Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України складає 5 років». Отже, вважала, що ця нововиявлена обставина, про яку ОСОБА_1 стало відомо тільки в другій половині серпня 2021 року, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути їй відомою на час розгляду справи, до участі в якій її залучено в день постановлення судового рішення.

ОСОБА_1 просила задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

за своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення. При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи. Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору;

не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи. Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову;

заявлені ОСОБА_1 обставини не входять до предмета доказування у справі та не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі та не спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України;

не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі;

процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим;

необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається;

вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, що підтверджують нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами;

підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами заявник вважає наявність у матеріалах незакінченого кримінального провадження (відкритого після ухвалення рішення суду) листа - відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 20.11.2020 року, про неможливість надання документів на запит слідчого, з причин їх відсутності, оскільки термін зберігання касових документів і касових ордерів, доручень, платіжних документів, накладних, квитанцій) згідно Постанови Про затвердження Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності НБУ та банків України складає 5 років;

перевіривши наявні матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, тому вони не можуть бути підставами для перегляду рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами.

15 квітня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Кучерявим О. П. на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У клопотанні та в касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки постанова видана тільки 22 березня 2024 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України)

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що:

у справі № 361/2631/15-ц відсутні докази щодо реального надання кредиту ОСОБА_3 в повному обсязі. Відсутні будь-які докази про відкриття ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позичкового рахунку на ім`я ОСОБА_3 , про перерахування кредитних коштів на цей позичковий рахунок;

відсутні докази про видачу кредитних коштів ОСОБА_3 в касі банку готівкою в доларах США, як це передбачено підпункту 1.1 кредитного договору, згідно з яким ОСОБА_3 відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 35 525,00 дол. США;

ОСОБА_3 не отримував кредит від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до кредитного договору від 25 квітня 2008 року;

суд апеляційної інстанції упереджено не встановив, що ОСОБА_1 залучена до участі в цій справі як співвідповідача за статті 33 ЦПК України з грубим порушенням процесуального законодавства, оскільки ОСОБА_1 повинна була залучатися до цієї справи в якості правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_3 в порядку статті 37 ЦПК України якою передбачено: «У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу». Також суд апеляційної інстанції не взяв до уваги відсутність в цій справі письмових доказів.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Суди встановили, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/2556/81/71147 від 25 квітня 2008 року, визначену станом на 20 жовтня 2014 року у сумі 97 573,45 дол. США, що еквівалентно 1 263 689,95 грн та судовий збір в сумі 3 654 грн. Позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року набрало законної сили.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, суди зробили обґрунтовані висновки про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним,а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Кучерявим Олександром Петровичем, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков