Справа № 466/6382/23
Провадження № 2-о/466/10/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Губач Х.Б.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Горбаня О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и в :

Заявниця звернулась до суду з даною заявою та просить встановити її особу, відповідно до фотозображення на довідці, факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 року, та факт її перебування у громадянстві СРСР.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилась в селищі Пелагіївка Торезького району Донецького області, 25 березня 1950 року.

В 1965 році закінчила середню загальноосвітню школу АДРЕСА_1 , при що видане Свідоцтво №305786 від 12.06.1965 р.

З 1966 по 1969 роки навчалася на денній формі у Синівському сільськогосподарському технікумі (на сьогодні ВСП «Сумський фаховий коледж Сумського аграрного університету») за спеціальністю «Бухгалтерський облік в сільськогосподарському виробництві».

В подальшому працювала помічником головного бухгалтера та економістом колгоспу Середино-Будського району Сумської області.

З 25.06.1985 по 08.1993 роки проживала в с.Саї Липоводолинського (на даний час Романського району) Сумської області, звідки повернулася в м. Бахмут (колишній Артемівськ), Донецької області, де проживала разом з мамою.

З 1995 по 2000 рік неофіційно працювала на Алебастровому заводу міста Бахмут.

Заявниця зазначає, що свій попередній паспорт громадянина СРСР вона втратила, а паспорт громадянина України не оформляла, оскільки не мала такої потреби.

У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію України в 2022 році, вона змушена була евакуйовуватися в м.Бахмут спочатку до м.Дніпра, а потім до м.Львова, де проживає в Центрі обліку бездомних і на даний час.

Оскільки правовстановлюючих документів, де би містилася її фотографія, крім фотозображення, що міститься на копії Екзаменаційного листа №77 Синівського сільськогосподарського технікуму та у посвідченні про взяття на облік №4053 від 16.06.2023 року Центру обліку бездомних осіб Управління соціального захисну Департаменту гуманітарної політики Львівського міської ради нема, то просить встановити її особу відповідно до таких даних.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для отримання паспорту громадянина України, у зв`язку з чим вона звертається до суду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, дала пояснення аналогічні тим, що викладені в тексті заяви.

Представник заінтересованої особи вказав, що при розгляді заяви покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що були відповідно керівником та працівником прихистку для бездомних, куди, у зв`язку з вторгненням російської федерації в Україну, помістили ОСОБА_2 . При даній особі не було жодних документів, оскільки такі вона втратила під час евакуації з м.Бахмут. особа чітко зазначала своє прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження, розповідала про те, де навчалася, де працювала тощо. Повідомляла, що паспорт громадянина України вона не оформляла, оскільки не мала такої потреби. Розповідала, що все життя проживала на території України.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши письмові докази, допитавши свідків, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2ст. 256ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, та 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась в селищі Пелагіївка Торезького району Донецького області, 25 березня 1950 року.

В 1965 році закінчила середню загальноосвітню школу АДРЕСА_1 , при що видане Свідоцтво №305786 від 12.06.1965 р.

З 1966 по 1969 роки навчалася на денній формі у Синівському сільськогосподарському технікумі (на сьогодні ВСП «Сумський фаховий коледж Сумського аграрного університету») за спеціальністю «Бухгалтерський облік в сільськогосподарському виробництві».

В подальшому працювала помічником головного бухгалтера та економістом колгоспу Середино-Будського району Сумської області.

З 25.06.1985 по 08.1993 роки проживала в с.Саї Липоводолинського (на даний час Романського району) Сумської області, звідки повернулася в м. Бахмут (колишній Артемівськ), Донецької області, де проживала разом з мамою.

З 1995 по 2000 рік працювала на Алебастровому заводу міста Бахмут.

Заявниця зазначає, що свій попередній паспорт громадянина СРСР вона втратила, а паспорт громадянина України не оформляла, оскільки не мала такої потреби.

У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію України в 2022 році, вона змушена була евакуйовуватися в м.Бахмут спочатку до м.Дніпра, а потім до м.Львова, де проживає в Центрі обліку бездомних і на даний час.

Судом досліджено копію екзаменаційного листа №77 Синівського сільськогосподарського технікуму, де міститься фотографія та підпис « ОСОБА_2 », а також посвідчення про взяття на облік №4053 від 16.06.2023 року Центру обліку бездомних осіб Управління соціального захисну Департаменту гуманітарної політики Львівського міської ради, де також міститься фотографія та підпис « ОСОБА_2 ».

Згідно висновку фототехнічної експертизи №СЕ-19/114-23/23297-ФП від 06.02.2024 року зображення особи жіночої статі, що міститься на копії екзаменаційного листа №77 Синівського сільськогосподарського технікуму, де міститься фотографія та підпис « ОСОБА_2 », а також посвідчення про взяття на облік №4053 від 16.06.2023 року Центру обліку бездомних осіб Управління соціального захисну Департаменту гуманітарної політики Львівського міської ради, де також міститься фотографія та підпис « ОСОБА_2 » ймовірно (вірогідно) зображена одна і та ж сама особа.

За таких обставин, оскільки інакшим способом встановити особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо, суд вважає заяву підставною.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Крім того, пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації його прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню (аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року, справа № 653/1308/18).

Що стосується вимоги заявниці, про встановлення факту її перебування у громадянстві колишнього СРСР, то на думку суду такий факт встановленню не підлягає, оскільки такої держави на даний момент не існує.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити особу ОСОБА_2 (РНОПКК НОМЕР_1 ), що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пелагіївка Торезького району Донецької області відповідно до фотозображення, що міститься у посвідченні про взяття на облік №4053 від 16.06.2023 року Центру обліку бездомних осіб Управління соціального захисну Департаменту гуманітарної політики Львівського міської ради.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року).

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявниця: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОПКК НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління ДМС України у Львівській області, , юридична адреса: м.Львів, вул. Січових Стрільців, 11.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2024 року.

Суддя О. І. Баєва