Справа № 172/2194/23
Провадження № 2/172/654/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
07 жовтня 2016 року між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено Договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Позивач вказує, що сторони погодили те, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а навий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.
21.03.2023 року між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 року у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТаскомБанк» суму фінансування, а АТ «ТаскомБанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.
У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 01.12.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_2 у своїй позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відстутності представника, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
16 лютого 2021 року Дашкевич. уклав із ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитний договір
07 жовтня 2016 року між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено Договір факторингу
№ ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТОВ "ФК "ЦФР") передає (відступає) Новому кредитору (АТ "Таскомбанк") свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 9.2 цей договір діє протягом 1 (одного) календарного року, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
21.03.2023 року між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 року у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТаскомБанк» суму фінансування, а АТ «ТаскомБанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.
Згідно п. 2.3. Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТаскомБанк» за Кредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТаскомБанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
При цьому позивачем не надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитами, не надано виписок з рахунків з відображенням операцій, які проводились за даними рахунками, отже позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості і перевірити нараховані суми боргу неможливо.
Реєстр боржників з підписами контрагентів договору факторингу в матеріалах справи відсутній, а розрахунки додані до позову складені зацікавленою особою - позивачем в односторонньому порядку, як і розрахунки заборгованості.
Крім того, договір факторингу укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТаскомБанк» у 2016 році діє 1 рік, а договір факторингу між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений у 2023 році тобто після спливу майже 7 років після отримання АТ "Таскомбанк" прав вимоги. Більш того, кредитний договір з відповідачем укладено ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" 16.02.2021 року, тобто через 4 роки після закінчення дії договору факторингу, яким передано право вимоги від ТОВ "ФК "ЦФР" до АТ "Таскомбанк". Оскільки на момент укладення цього договору ОСОБА_1 ще не уклав договір кредиту, то АТ "Таскомбанк" не могло отрмиати право вимоги до нього за договором факторингу. Як наслідок ТОВ "ФК Європейська агенція з повернення боргів" не могло отримати право вимоги до відповідача від АТ "Таскомбанк".
Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами.
Позивачем не надано суду таких доказів, таким чином розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами як і факт переходу права вимоги належним чином не підтверджується. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати по справі слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 279, 280-281 ЦПК України, суд, -
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк