Провадження № 2-др/761/125/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

18 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.,

з участю секретаря: Ганущака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в спрощеному провадженні заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» - адвоката Пахолока Тараса Павловича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл витрат на професійну правничу допомогу по справі № 761/16218/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року в цивільній справі № 761/16218/23 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська»: суму заборгованості за період з 01.06.2020 по 31.12.2022 за житлово-комунальні послуги у вигляді внесків в розмірі - 240577,98 грн.; 3% річних в розмірі - 9637,63 грн.; інфляційні витрати - 64878,94 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» судовий збір в розмірі по 5155,43 грн.

Разом з тим, 23.02.2024 року представником позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» - адвоката Пахолока Тараса Павловича подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у якій просив суд стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСББ «Золотоворітська» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі: 25 000 грн. та витрат по сплаті судового збору, в розмірі: 4 726,43 грн..

17.04.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пазолок Тараса Павловича про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у якій просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 вважає неспівмірним із складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом Пахолок Т.В. роботою та розумним і обґрунтованим розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00грн.

Сторона позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. До суду 11.12.2023 року надійшла заява у якій представник позивача просив провести розгляд справи без участі позивача та її представника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку.

Треті особи в судове засідання не з`явились свого представника не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст. 270 ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторонни або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року в цивільній справі № 761/16218/23 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська»: суму заборгованості за період з 01.06.2020 по 31.12.2022 за житлово-комунальні послуги у вигляді внесків в розмірі - 240577,98 грн.; 3% річних в розмірі - 9637,63 грн.; інфляційні витрати - 64878,94 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» судовий збір в розмірі по 5155,43 грн.

Суд приходиться до висновку, що вимога заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, в розмірі: 4 726,43 грн., задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду вирішено питання щодо сплати судового збору та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» судовий збір в розмірі по 5155,43 грн., сплаченого позивачем за вказаним позовом згідно копії платіжної інструкції №63 від 13.02.2023 (а.с. 6).

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Щодо відшкодування інших судових витрат, понесених позивачем у справі, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції» викривач має право на відшкодування витрат у зв`язку із захистом прав викривачів, витрат на адвоката у зв`язку із захистом прав особи як викривача, витрат на судовий збір.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18.

Позивач відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: копію договору №З-02/22 про надання правничої (правової) допомоги від 15 лютого 2022 року, копію додаткової угоди №1 до Договору №З-02/22 від 15.02.2022 року про надання правничої (правової) допомоги від 07 лютого 2023 року, копію звіту від 21.02.2024 про обсяг наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт, відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 07.02.2023, копію платіжної інструкції №62 від 13 лютого 2023 року на суму 25 000,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи 15.02.2022 року між Адвокатським об`єднанням «ПІ ЕЛ СІ» та ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» укладено Договір № З-02/22 про надання правничої (правової) допомоги.

07.02.2023 року між Адвокатським об`єднанням «ПІ ЕЛ СІ» та ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА», укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № З-02/22 від 15.02.2022 року про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року, в порядку та на умовах Договору № З-02/22 від 15.02.2022 року про надання правничої (правової) допомоги, далі за текстом - «Договір» та даної Додаткової угоди, Виконавець здійснює роботи (надає юридичні послуги) з правничої (правової) допомоги: аналіз та консультування, щодо правової політики з визначених питань з врахуванням всіх складових сфери регулювання (національного законодавства, судової практики, інформаційного простору); надання професійної правничої (правової) допомоги, щодо повного юридичного супроводу з розгляду в суді першої інстанції (Шевченківському районному судді міста Києва), судової справи за позовною заявою ОСББ «Золотоворітська» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги; збір, підготовка та подання до суду (в рамках такої судової справи) будь-яких необхідних для надання належної правничої (правової) допомоги документів та/або необхідних заяв, клопотань; виїзд в суд для подання таких заяв, клопотань, інших необхідних документів; відправка поштової кореспонденції; підготовка, виїзд та участь адвоката в судових засіданнях суду першої інстанції; ознайомлення з матеріалами судової справи, тощо.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору про надання правничої допомоги від 16.06.2023 клієнт оплачує адвокату за надання послуг гонорар в узгодженому сторонами розмірі, а також відшкодовує всі додаткові витрати адвоката, понесені ним при виконанні даного договору. Розмірі гонорару встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 16.06.2023, а саме додаткової угоди віл 30.09.2023 визначено, що гонорар та витрати укладеного договору про надання правничої допомоги від 16.06.2023, попередньо домовившись, з урахування значної віддаленості Шевченківського районного суду м. Києва, що розмір винагороди адвоката за надану правову допомогу, пов`язану з поданням позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та представництво інтересів позивача в цивільній справі №282/761/23 в Шевченківському районному суд м. Києва, становитиме фіксовану суму в розмірі 20 000,00 грн., відповідно до акту здавання-приймання послуг за надану правову допомогу, який погоджується та підписується сторонами по факту надання послуг. Сторонами домовились, що винагорода адвокату сплачується протягом 90 днів після підписання акту здавання-приймання послуг.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року, після фактичного виконання робіт (надання юридичних послуг), визначених п.1 даної Додаткової угоди, сторони підписують відповідний звіт про обсяг наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт, в якому Виконавець вказує детальний обсяг наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт, за даною Додатковою угодою, з посиланням на час витрачений Виконавцем на виконання таких робіт (послуг) та підписують відповідний Акт прийому-передачі наданих юридичних послуг (виконаних робіт).

Згідно п.1. Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року, сторони домовились, що вартість робіт (наданих юридичних послуг), передбачених даною Додатковою угодою, визначається у формі гонорару та розраховується в фіксованому розмірі: 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Відповідно до п.4. Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року, оплата робіт (наданих юридичних послуг) проводиться Замовником на користь Виконавця, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надання Виконавцем відповідного рахунку. 07.02.2023 року Адвокатським об`єднанням «ПІ ЕЛ СІ» виставлено ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» рахунок № 039 (призначення платежу: юридичні послуги згідно умов Договору № З-02/22 від 15.02.2022 року та Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року). 13.02.2023 року ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» здійснено оплату за вищевказаним рахунком № 039 від 07.02.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 62 від 13.02.2023 року. 21.02.2024 року між Адвокатським об`єднанням «ПІ ЕЛ СІ» та ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» підписано Звіт про обсяг наданих адвокатом юридичних послуг та виконаних робіт, відповідно до умов Додаткової угоди № 1 від 07.02.2023 року.

21.02.2024 року між Адвокатським об`єднанням «ПІ ЕЛ СІ» та ОСББ «ЗОЛОТОВОРІТСЬКА» підписано Акт № 039 від 21.02.2024 року прийому-передачі наданих юридичних послуг (виконаних робіт).

Відповідачем було подано до суду додаткові пояснення, які містять заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу визначені у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Суд, з урахуванням клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу доходить до висновку щодо часткове стягнення витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого, зокрема, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece, заява № 31107/96) свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не може зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Також, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 1 серпня 2019 року у справі № 915/237/18).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

В постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом Пахолок Т.П. позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній справі № 761/16218/23, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представниками процесуальних документів, ціну позову, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на правничу допомогу визначена у заяві про ухвалення додаткового рішення у розмірі 25 000,00 грн. є необґрунтованою та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушений був понести відповідач у цій справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку, категорії спору, що є немайновим, фінансового стану і статусу обох сторін у спірних правовідносинах, обсягу фактично наданих позивачу послуг з правової допомоги та заперечень сторони позивача в контексті положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України, на переконання суду, стягнення судових витрат, понесених позивачем у вказаній справі у розмірі 25 000,00 грн. є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, а також часом, витраченим на їх виконання, а тому не відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та справедливості розміру отриманих коштів.

Враховуючи наявність підстав для зменшення розміру суми судових витрат суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» підлягає стягненню 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, оскільки позовні вимоги задоволено частково.

Розмір такого стягнення судових витрат є пропорційним, розумним та справедливим, яке при цьому не порушуватиме права учасника справи на отримання коштів, які він змушений затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Таким чином заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №761/40201/19 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» - адвоката Пахолока Тараса Павловича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл витрат на професійну правничу допомогу по справі № 761/16218/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золотоворітська», , адреса: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 13.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено:18.04.2024.

Суддя: