ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/130/21 Номер провадження 22-з/814/156/24Суддя апел. інстанції Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

26 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Пилипчук Л.І., розглянувши заяву представника приватного підприємства «Агроекологія» - адвоката Мельникова Дениса Олександровича про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Одринської Тетяни Володимирівни, суддів Панченка Олександра Олександровича, Пікуля Володимира Павловича від розгляду справи за заявою приватного підприємства «Агроекологія» про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агроекологія» про усунення перешкод у користуванні власністю,

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського апеляційного суду у складі судової колегії - головуючий суддя Одринська Т.В., судді - члени колегії Панченко О.О., Пікуль В.П. перебуває указана цивільна справа за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2024 року.

22 квітня 2024 року, через систему «Електронний суд», представником ПП «Агроекологія» - адвокатом Мельниковим Д.О. подано заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Одринської Т.В., суддів Панченко О.О., Пікуль В.П., які вже розглядали справу. Із огляду на явну несправедливість, необ`єктивність та безпідставну тривалість судового розгляду поза межами розумного строку ПП «Агроекологія» у лютому 2024 року звернулося зі скаргою до Вищої ради правосуддя. Наведене, на думку заявника, створює сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів в ході розгляду цієї справи.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року заявлений представником ПП «Агроекологія» - адвокатом Мельниковим Д.О. відвід суддів, які входять до колегії: головуючого судді Одринської Т.В. та суддів - членів колегії: Панченка О.О., Пікуля В.П. - визнано необґрунтованим.

Справу передано до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 24 квітня2024 року для вирішення вказаного питання визначено суддю Пилипчук Л.І.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що такі доводи не ґрунтуються на законі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені нормами статті 36 ЦПК України. Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Не допускається також повторна участь судді в розгляді справи за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Водночас особиста безсторонність суду презюмується, поки не доведено протилежне. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Європейський суд з прав людини зазначив, що «безсторонність» в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булут проти Австрії» від 22.02.1996, у справі «Томан проти Швейцарії» від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета "Україна-центр" проти України» від 15.07.2010).

Із огляду на викладене, вважаю, що доводи заявника щодо упередженості та необ`єктивності колегії суддів у складі головуючого судді Одринської Т.В., суддів Панченко О.О., Пікуль В.П. є його суб`єктивною думкою, яка не ґрунтується на доказах та є довільним трактуванням норм процесуального закону, який пов`язує недопустимість повторної участі судді в розгляді справи у новому її розгляді виключно після скасування ухвали чи рішення судом вищої інстанції, а тому твердження заявника, що указані судді вже розглядали справу не є підставою їх відводу. Натомість, заявлення відводу є процесуальним правом особи, а той факт, що підставою такого відводу є скарга на суддю до Вищої ради правосуддя не спричиняє конфлікту інтересів, не свідчить про упередженість суддів під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу.

Оскільки обставин, наведених у статті 36 ЦПК України,з якими процесуальний закон пов`язує підстави для відводу судді, заявником не зазначено, заявлений відвід не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника приватного підприємства «Агроекологія» - адвоката Мельникова Дениса Олександровича про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Одринської Тетяни Володимирівни, суддів Панченка Олександра Олександровича та Пікуля Володимира Павловича від розгляду справи за заявою приватного підприємства «Агроекологія» про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агроекологія» про усунення перешкод у користуванні власністю- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Пилипчук