Справа № 301/59/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що в листопаді поточного року між сторонами по справі було укладено письмовий попередній договір купівлі - продажу житлового будинку загальною площею 71,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , який належить відповідачці на праві приватної власності на прилежніи земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер №:04:001:0507.

Вищевказане право власності на житловий будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 15.11.2023 року; індексний номер витягу №354500989; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №120. Відомості про земельну ділянку під житловим будинком внесені до Державного земельного кадастру на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.12.2023 року №НВ-023; присвоєно кадастровий номер №:04:001:0507.

17 листопада 2023 року обговоривши з відповідачкою всі істотні умови попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна, домовились про те, що відповідач - ОСОБА_2 , продала позивачці - ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер №:04:001:0507 земельної ділянки під житловим будинком, площею 0,25 га.

Згідно досягнутої домовленості позивака ОСОБА_1 зобов`язалася виплатити готівкою відповідачці ОСОБА_2 гроші в розмірі 47 000 (сорок сім тисяч) гривень, а ОСОБА_2 , в свою чергу з моменту виконання взятих позивачем на себе зобов`язань, передати їй у власність вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Згідно умов попереднього договору, сторони домовилися, що у продовж 10-ти днів з моменту оформлення попереднього договору, відповідачка оформить договір купівлі-продажу майна, яке належить їй на підставі правовстановлюючих документів.

Цього ж дня 17 листопада 2023 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 кошти в розмірі 47 000 гривень, а відповідачкою, відповідно передано позивачці правовстановлюючі документи нерухомого майна.

Втім укласти договір купівлі-продажу майна відповідачка до цього часу так і не спромоглася.

Відтак, з листопада 2023 року позивачка володіє та використовує житловий будинок та прилежну земельну ділянку, хоч і не була оформлена, як власник.

Однак, не дивлячись на те, що відповідачка зобов`язувалася до 27 листопада 2023 року укласти із нею договір купівлі-продажу житлового будинку із прилежною земельною ділянкою, та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухилялася від вирішення питання щодо укладення договору купівлі-продажу у нотаріальному порядку через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала позивачці в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі - продажу, позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин у відповідності до вимог діючого законодавства.

З вищевикладеного слідує, що сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, але ж й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності.

Представник позивача адвокат Ференц Р.Я. в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнала, щодо задоволення позову не заперечувала, а справу просила розглянути без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: що в листопаді 2023 року між сторонами по справі було укладено письмовий попередній договір купівлі - продажу житлового будинку загальною площею 71,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , який належить відповідачці на праві приватної власності на прилежніи земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер №:04:001:0507. (а.с. 16-17)

Вищевказане право власності на житловий будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 15.11.2023 року; індексний номер витягу №354500989 (а.с. 3); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №120. Відомості про земельну ділянку під житловим будинком внесені до Державного земельного кадастру на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.12.2023 року №НВ-023; присвоєно кадастровий номер №:04:001:0507. (а.с.4)

Судом при дослідженні позовної заяви, також було встановлено, що 17 листопада 2023 року обговоривши з відповідачкою всі істотні умови попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна, домовились про те, що відповідач - ОСОБА_2 , продала позивачці - ОСОБА_1 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер №:04:001:0507 земельної ділянки під житловим будинком, площею 0,25 га.

Згідно досягнутої домовленості позивака ОСОБА_1 зобов`язалася виплатити готівкою відповідачці ОСОБА_2 гроші в розмірі 47 000 (сорок сім тисяч) гривень, а ОСОБА_2 , в свою чергу з моменту виконання взятих позивачем на себе зобов`язань, передати їй у власність вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Згідно умов попереднього договору, сторони домовилися, що у продовж 10-ти днів з моменту оформлення попереднього договору, відповідачка оформить договір купівлі-продажу майна, яке належить їй на підставі правовстановлюючих документів.

Цього ж дня 17 листопада 2023 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 кошти в розмірі 47 000 гривень, а відповідачкою, відповідно передано позивачці правовстановлюючі документи нерухомого майна.

Втім, як встановлено судом, і що на думку суду й було підставою звернення з даною позовною заявою, укласти договір купівлі-продажу майна відповідачка до цього часу так і не спромоглася.

Відтак, як вбачається з позовної заяви, з листопада 2023 року позивачка володіє та використовує житловий будинок та прилежну земельну ділянку, хоч і не була оформлена, як власник. Однак, не дивлячись на те, що відповідачка зобов`язувалася до 27 листопада 2023 року укласти із нею договір купівлі-продажу житлового будинку із прилежною земельною ділянкою, та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, продавець ОСОБА_2 ухилялася від вирішення питання щодо укладення договору купівлі-продажу у нотаріальному порядку через різні підстави, тому зазначена обставина перешкоджала позивачці в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Судом з`ясовано, що відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі - продажу, позбавила позивачку можливості належним чином укласти правочин у відповідності до вимог діючого законодавства.

З вищевикладеного слідує, що сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, але ж й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Належним чином дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що ухилення від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу позбавляє позивача можливості належним чином укласти правочин.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 208 ч. 1 п. 3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначеної силосної ями та залізобетонних колон з навісу. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (нерухомого майна), внесено позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар, споруди продавцем передані, а позивач, в свою чергу, вказане майно отримав та на власний розсуд користується та володіє ними.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання нерухомого майна, став їх власником.

Згідно ст. 218 ч. 3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України ст. ст. 208,218,321,334, 638,665 Цивільного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 71,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер №:04:001:0507.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / право власності на житловий будинок, загальною площею 71,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на прилежній земельній ділянці за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер №:04:001:0507.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.А. Даруда