У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Щепанової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестийціно - інжинірингова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04.02.2015 провадження у справі за ОСОБА_1 до ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» про стягнення заборгованості було зупинено до набрання чинності ухвалою Господарського суду м. Києва у справі №910/26475/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» за результатами попереднього судового засідання та розгляду вимог кредиторів.

17.11.2023 на запит суду Господарським судом м. Києва було надано копію ухвали попереднього засідання Господарського суду м. Києва 11.11.2019 у справі №910/26475/14 та копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021.

Ухвалою суду від 20.11.2023 провадження у справі було поновлено.

В судове засідання учасники справи не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі виходячи із наступного.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2014 року відкрито провадження у справі №910/26475/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18 жовтня 2018 року та набрав чинності 21 жовтня 2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Згідно з ч. 1ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу,Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

З огляду на вищенаведене, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди слід розглядати Господарським судом м. Києва в рамках провадження у справі № 910/26475/14 про банкрутство ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія».

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_1 з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство повинна розглядатися господарським судом, а імперативними нормами ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Суд також звертає увагу, що після зупинення провадження у справі позивач, володіючи інформацією про наявність справи про банкрутство відповідача, до господарського суду не звернувся.

Тому суд роз`яснює право позивача звернутися із вищевказаним позовом до ТОВ «Українська інвестиційно- інжинірингова компанія» до Господарського суду м. Києва.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 255 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

Позивачу ОСОБА_1 роз`яснити, що розгляд його позовної заяви віднесено до юрисдикції Господарського суду м. Києва.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24.04.2024.

Суддя: Букіна О.М.