УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 242/3831/19

провадження № 61-5116ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова Олександра Григоровича, заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова О. Г., постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 07 травня 2020 року з примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року у справі № 242/3831/19 та подальших постанов, винесених у межах вказаного виконавчого провадження.

Справа неодноразово була предметом розгляду судами різних інстанцій.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Резнікова О. Г. щодо відкриття 07 травня 2020 року виконавчого провадження № НОМЕР_1 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 242/3831/19, виданого 05 березня 2020 року Селидівським міським судом Донецької області, також в частині визнання неправомірною та зобов`язання скасувати постанову про об`єднання виконавчих провадження у зведене виконавче провадження від 07 травня 2020 року відмовлено. Провадження у цій справі закрито. Роз`яснено скаржнику, що заявлені в цій частині вимоги, підлягають вирішенню у порядку адміністративного судочинства до відповідного окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в діях приватного виконавця відсутні ознаки неправомірності під час відкриття ним виконавчого провадження та об`єднання виконавчих проваджень у зведене.

Закриваючи провадження в частині вимог щодо визнання неправомірною та зобов`язання приватного виконавця скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 07 травня 2020 року, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виснував, що вимоги щодо зобов`язання скасувати постанову про стягнення основної винагороди підлягають вирішенню у порядку адміністративного судочинства у відповідному адміністративному суді.

08 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко О. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, які просив скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, мотивовано тим, що з текстом оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції заявник ознайомився 07 березня 2024 року, надання загального доступу якого було забезпечено на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 08 березня 2024 року, вважаючи це достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Суд вважає, що представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко О. І., звертаючись до суду 08 квітня 2024 року з цією касаційною скаргою не пропустив строк на її подання, тому відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Разом з цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 3 028грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 605 грн 60 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Отже подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян