Провадження № 2/369/1860/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 369/12427/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та виділення частини житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач 1, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі відповідач 2, ОСОБА_3 ), ОСОБА_5 (далі відповідач 3, ОСОБА_4 ), у якому просила: - припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; - виділити ОСОБА_1 на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв. м., загальною площею - 105,5 кв. м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв. м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв. м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв. м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв. м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв. м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв. м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв. м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв. м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв. м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

На обґрунтування вимог, позивачка зазначає, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року у справі № 2-964/2007 затверджено мирову угоду між власниками житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , якою ОСОБА_6 належить на праві власності та конкретне користування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв.м., загальною площею - 105,5 кв.м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв.м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв.м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв.м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв.м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв.м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв.м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв.м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, що складає 18/25 ідеальних часток всього домоволодіння, 18/25 часток домоволодіння розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ). Вищевказане домоволодіння, а саме 18/25 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) були подаровані ОСОБА_6 ОСОБА_1 . При цьому, домоволодіння позивачки розташоване на окремій земельній ділянці та окремих будівлях на даній земельній ділянці, не мають жодного спірного приміщення чи земельної ділянки, а тому є абсолютно самостійним та відокремленим від інших співвласників будинку. Так, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року по справі № 2-964/2007 року затверджено конкретний розподіл користування власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак, не було припинено право спільної часткової власності.

Позивачка вважає, що домоволодіння адресою: АДРЕСА_1 , необхідно поділити на 2 незалежних один від одного володіння за різними адресами. При цьому, обов`язковою умовою такого поділу є припинення спільної часткової власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цій справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2023 року клопотання представника позивача про залучення до справи в якості співвідповідача ОСОБА_5 у цивільній справі № 369/12427/23 задоволено. Залучено ОСОБА_5 в якості співвідповідача у цивільній справі № 369/12427/23.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 02 травня 2024 року учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Від учасників справи через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, у силу частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наведені в позовній заяві доводи та перевіривши матеріали справи, суд установив таке.

Згідно з договором дарування серія та номер 2-1727, виданого 07 липня 2015 року та посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М. Є., ОСОБА_1 належить на праві власності та конкретне користування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв.м., загальною площею - 105,5 кв.м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв.м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв.м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв.м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв.м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв.м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв.м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв.м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, що складає 18/25 ідеальних часток всього домоволодіння, 18/25 часток домоволодіння розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, належить на праві власності та конкретне користування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , , а саме 5/25 часток домоволодіння, які складаються з частини житлового будинку під літ. "А" і складається з: веранди 2-1 пл. 13,8 кв.м., житлової кімнати 2-2 пл. 12,3 кв.м., житлової кімнати 2-3 пл. 3,8 кв.м., житлової кімнати 2-4 пл. 22,0 кв.м., житлової кімнати 2-5 пл. 24,8 кв.м., коридору 2-6 пл. 5,0 кв.м., кухні 2-7 пл. 11,1 кв.м., гаражу літ. «Б», колодязя № 3, 1/3 частки огорожі.

ОСОБА_4 на підставі мирової угоди від 26 квітня 2007 року, затвердженою ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року, належить на праві власності та конкретне користування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , , а саме 2/25 часток домоволодіння, які складаються з частини житлового будинку під літ. "А" і складається з: тамбуру № НОМЕР_1 ( пл 7,5 кв.м.) прихожої № 1-1 (площа 10,0 кв.м.), житлової кімнати №1-2 пл. 12,3 кв.м та 1/3 частки огорожі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Відповідно до спадкової справи № 270/2018 спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 .

Водночас, судом установлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року у справі № 2-964/2007 року затверджено мирову угоду між власниками житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , якою ОСОБА_6 належить на праві власності та конкретне користування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв.м., загальною площею - 105,5 кв.м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв.м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв.м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв.м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв.м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв.м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв.м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв.м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, що складає 18/25 ідеальних часток всього домоволодіння, 18/25 часток домоволодіння розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Тобто, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року у справі № 2-964/2007 року затверджено конкретний розподіл користування власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, не було припинено право спільної часткової власності.

У подальшому, зазначене домоволодіння, а саме 18/25 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) були подаровані ОСОБА_6 ОСОБА_1 .

Як установлено судом, домоволодіння ОСОБА_1 розташоване на окремій земельній ділянці та окремих будівлях на даній земельній ділянці, не мають жодного спірного приміщення чи земельної ділянки, а тому є абсолютно самостійним та відокремленим від інших співвласників будинку.

Дослідивши надані суду докази, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Положеннями статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників».

У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13 зазначено, що «частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні»; «…норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Таким чином, за змістом статей 357, 376, розділу 3.4. Методичних рекомендацій № 146, пункту 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови, не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб».

З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 березня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 14-43цс20).

Водночас, щодо порядку користування земельною ділянкою, суд звертає увагу, що такий виділ землі базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі або споруди, якщо інакше не передбачене у договорі відчуження будівлі і споруди.

Про можливість об`єднання в одному позові вимог про поділ житлового будинку та виділ частки земельної ділянки в натурі зазначив Верховний Суд України, який п. 11 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності

З огляду на те, що між сторонами було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2007 року у справі № 2-964/2007, щодо розподілу між власниками конкретне користування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), суд уважає, що наявні підстави для припинення спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, ураховуючи той факт, що домоволодіння ОСОБА_1 розташоване на окремій земельній ділянці та окремих будівлях на даній земельній ділянці, не мають жодного спірного приміщення чи земельної ділянки і є абсолютно самостійним та відокремленим від інших співвласників будинку, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 на праві власності житловий будинок (окреме будинковолодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв. м., загальною площею - 105,5 кв. м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв. м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв. м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв. м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв. м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв. м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв. м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв. м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв. м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв. м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (тринадцять літ. «А»).

Відповідно до вимог частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позову.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та виділення частини житлового будинку задовольнити.

Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з об`єкта нерухомого майна: 24, в який входить: житловий будинок літ. «Г» (р.п. - 2006), житловою площею 75,5 кв.м., загальною площею - 105,5 кв.м., що складається з: коридору 1-1 пл. 6,0 кв.м, кухні 1-2 пл. 14,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 пл. 12,8 кв.м., житлової кімнати 1-4 пл. 19,0 кв.м., коридору 1-5 пл. 5,7 кв.м., ванної кімнати 1-6 пл. 2,5 кв.м., туалету 1-7 пл. 1,0 кв.м., житлової кімнати 1-8 пл. 11,6 кв.м., житлової кімнати 1-9 пл. 32,1 кв.м., вбиральні літ. «З», 1/3 частка огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0365 га з кадастровим номером :01:004:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (тринадцять літ. «А»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 09.05.2024 року.

Суддя А.В. Янченко