Справа № 170/375/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрілець Н. В.
Провадження № 22-ц/802/366/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2023 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 25 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» і ОСОБА_3 було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 3643 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого позичальнику було видано кредит у розмірі 400 000 грн строком до 24 грудня 2017 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 25 грудня 2007 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,14 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований на зазначеній земельній ділянці, готовність якого відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16520034, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 02 листопада 2007 року становить 91 %, з усіма їх подальшими покращеннями та доробками (далі предмет іпотеки). Сторони погодилися, що загальна вартість предмета іпотеки становить 765 786 грн (п.1.4 договору іпотеки).

У зв`язку із порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором, за заявою банку 30 грудня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базалицькою О. Р. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Протягом 2009-2019 років виконавчий напис неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, однак не був виконаний.

Постановою начальника відділу Шацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області від 13.06.2019 виконавче провадження ВП №57342873 з виконання вищевказаного виконавчого напису закінчено у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На дату смерті залишилися невиконаними зобов`язання позичальника за Договором відновлювальної кредитної лінії № 3643, заборгованість по якому визначена у виконавчому написі та становить 429 767,30 грн, з яких: 400 000 грн загальний борг по кредиту, 22 283,82 грн загальна сума нарахованих процентів, 683,48 грн загальна сума пені, 6 800 грн витрати за вчинення виконавчого напису.

Про факт смерті 23.12.2018 позичальника ОСОБА_3 банк дізнався з отриманої на запит свого представника відповіді Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області від 18.04.2019.

13 травня 2019 року банком подано у Першу Луцьку державну нотаріальну контору заяву з грошовими вимогами до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_3 в порядку ст. 1281 ЦК України, яку було прийнято і заведено спадкову справу № 253/2019.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2021 року у справі № 161/17311/20 за позовом ОСОБА_3 , яке набрало законної сили 06 травня 2021 року, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкоємцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . У рішенні суду зазначено, що метою позивача при зверненні з цим позовом є необхідність оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку.

Таким чином, банк звертається із позовом саме до цього відповідача, який прийняв спадщину і зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора у межах вартості успадкованого майна.

З урахуванням вимог ст. ст. 17, 23 Закону України «Про іпотеку» та в порядку ст. 1282 ЦК України банк звернувся з вимогою до спадкоємця про погашення одноразовим платежем заборгованості за кредитним договором, але відповіді не отримав.

Ураховуючи наведене, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,14 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований на зазначеній земельній ділянці, готовність якого відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16520034, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 02 листопада 2007 року становить 91 %, з усіма їх подальшими покращеннями та доробками, що належать спадкоємцю ОСОБА_3 , у рахунок погашення заборгованості, що виникла у ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором договором відновлювальної кредитної лінії № 3643 від 25.12.2007 у розмірі 429 767,30 грн, що складається із: загального боргу по кредиту 400 000 грн, загальної суми нарахованих процентів 22 283,82 грн, загальної суми пені 683,48 грн, витрат за вчинення виконавчого напису 6 800 грн.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною предмета іпотеки, яка встановлюється при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на стадії оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 12 січня 2024 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказав, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ст. 1282 ЦК України та не врахував положення ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про пропуск строку звернення до суду з цим позовом, оскільки про особу спадкоємця банк дізнався з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2021 року у справі №161/17311/20, яке набрало законної сили 06.05.2021, а тому строк позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати (06.05.2021).

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Відмовляючи банку у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що права позивача, як кредитора, іпотекодержателя порушені, так як ні позичальником, ні його спадкоємцем не погашено борг. Однак, оскільки позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту шляхом вчинення 30.12.2008 приватним нотаріусом виконавчого напису, чим змінив строк виконання основного зобов`язання та початок перебігу строку позовної давності, тому строк на звернення банку з цим позовом сплив у 2011 році, а банк звернувся до суду з позовом 28.06.2023.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та без належного дослідження наданих сторонами доказів.

Фактично суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у цій справі виникли не кредитні правовідносини із позичальником, так як він помер, а виникли кредитно-спадкові зобов`язальні правовідносини і позов кредитора пред`явлено до спадкоємця боржника.

Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2007 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є АТ «Ощадбанк», і ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 3643, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в сумі 400 000 грн зі сплатою 16 % річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення не пізніше 24 грудня 2017 року /п. п. 1.1, 1.2/, забезпечений договором про іпотечний кредит /п. 4.1/ (а.с.8-10).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 25 грудня 2007 року було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,14 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований на зазначеній земельній ділянці, готовність якого відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16520034, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 02 листопада 2007 року становить 91 %, з усіма їх подальшими покращеннями та доробками /п. п. 1.1, 1.2/. Сторони погодилися, що загальна вартість предмета іпотеки становить 765 786 грн /п. 1.4/ (а.с.11-14).

У зв`язку із порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором, за заявою банку 30 грудня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Базалицькою О. Р. вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки і за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, задовольнити вимоги банку у розмірі 432 517,30 грн, з яких: 400 000 грн сума непогашеного кредиту, 25 0333,82 грн відсотки за користування кредитом: 683,48 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 6 800 грн витрати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 2471 (а.с.15).

Виконавчий напис перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, однак залишився не виконаним.

Постановою начальника відділу Шацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області від 13.06.2019 виконавче провадження ВП № 57342873 з виконання вищевказаного виконавчого напису закінчено у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 23.12.2018 (а.с.23).

Згідно розрахунку банку станом на 23.12.2018 ОСОБА_3 мав заборгованість за кредитним договором Договором відновлювальної кредитної лінії № 3643 від 25 грудня 2007 року у розмірі 422 967 (чотириста двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн 30 коп, з яких: 400 000 (чотириста тисяч) грн загальний борг по кредиту; 22 283 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят три) грн 82 коп загальна сума нарахованих процентів; 683 (шістсот вісімдесят три) грн 48 коп загальна сума пені (а.с.27-28).

Також у зв`язку із невиконанням виконавчого напису мав заборгованість по витратах за його вчинення у розмірі 6 800 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.16).

Про факт смерті 23.12.2018 позичальника ОСОБА_3 банк дізнався не від його спадкоємців, а з отриманої на запит свого представника відповіді Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області від 18.04.2019 (а.с.17, 18).

Згідно з копією спадкової справи, 13 травня 2019 року банком подано у Першу Луцьку державну нотаріальну контору заяву з грошовими вимогами до спадкоємців померлого позичальника/іпотекодавця ОСОБА_3 в порядку ст. 1281 ЦК України, яка надійшла 20.05.2019, була прийнята і на підставі якої було заведено спадкову справу № 253/2019 (а.с.19-20, 156-157).

Державний нотаріус Першої Луцької державної нотаріальної контори у листі від 30.05.2019 повідомив банк, що не вправі надавати інформацію про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини. У разі звернення спадкоємців ОСОБА_3 для отримання свідоцтв про право на спадщину, претензія банку буде доведена до їх відома (а.с.21).

07.05.2020 Першою Луцькою державною нотаріальною конторою зареєстровано заяву ОСОБА_3 від 13.02.2020 про прийняття спадщини, на яку 18.05.2020 дано відповідь із пропозицією у судовому порядку встановити факти, необхідні для прийняття спадщини після смерті батька (а.с.162, 162-зворот).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2021 року у справі № 161/17311/20 за позовом ОСОБА_3 , яке набрало законної сили 06 травня 2021 року, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкоємцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . У рішенні суду зазначено, що метою позивача при зверненні з цим позовом є необхідність оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку (а.с.49-54).

Таким чином, у банку з 06.05.2021 почався відлік строку на звернення з позовом до ОСОБА_3 , як до спадкоємця позичальника/іпотекодавця ОСОБА_3 , після смерті якого залишилися невиконаними зобов`язання по вчиненому виконавчому напису про звернення стягнення на майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

24 грудня 2021 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за законом, із покликанням на рішення суду від 29.03.2021 щодо свого спадкоємництва (а.с.165).

Копія спадкової справи не містить даних про отримання спадкоємцем самого свідоцтва про право на спадщину за законом.

09 травня 2023 року банк надіслав відповідачу вимогу кредитора, у якій на підставі ст. 1282 ЦК України запропонував задовольнити вимогу кредитора шляхом одноразового платежу, яка залишилася без виконання (а.с.29-31).

22 червня 2023 року (відмітка поштового штемпеля) банк звернувся до суду із цим позовом (а.с.1-40).

11 жовтня 2023 року представником відповідача подано суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с.175-179).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до п. 6.1 Договору іпотеки нерухомого майна від 25.12.2007 Іпотекодержатель набуває право звернення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь якого з своїх обов`язків, передбачених цим Договором та/або кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. За змістом п. 6.2 цього Договору звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснюватись на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України.

Банк скористався своїм правом щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 30.12.2008, який на дату смерті боржника залишився не виконаним.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частин другої-четвертої статті 1281 ЦК України (тут і далі у редакції на дату відкриття спадщини) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Положення статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих положень: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

З огляду на викладене, AT «Ощадбанк», як іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги про звернення стягнення на іпотечне спадкове майно для погашення заборгованості після невиконання зобов`язань за виконавчим написом нотаріуса.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність».

Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах: від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15, провадження № 14-53цс18; від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15, провадження № 14-49цс19.

Відповідно до частини першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язанні повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить про те, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбутися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15, провадження № 61-8438св18).

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Банк про особу спадкоємця ОСОБА_3 дізнався зі змісту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2021 року у справі №161/17311/20, яке набрало законної сили 06.05.2021, а тому перебіг позовної давності для банку почався саме з цієї дати.

Із позовом банк звернувся 22.06.2023, а тому не пропустив строки загальної позовної давності, оскільки позовна заява подана в межах трьох років з моменту, коли банк дізнався про особу спадкоємця.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про відмову в позові зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Банком при зверненні до суду з позовом сплачено 6446,51 грн судового збору (а.с.1), а за подання апеляційної скарги сплачено 9669,76 грн судового збору (а.с.216).

З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням як позовної заяви, так і апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16116,27 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на спадкове іпотечне майно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд загальною площею 0,14 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований на цій земельній ділянці, готовність якого відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16520034, виданого Волинським обласним бюро технічної інвентаризації 02 листопада 2007 року становить 91 відсоток, з усіма їх подальшими покращеннями та доробками, які належать спадкоємцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у рахунок погашення заборгованості, що виникла у ОСОБА_3 перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором Договором відновлювальної кредитної лінії № 3643 від 25 грудня 2007 року у розмірі 422 967 (чотириста двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн 30 коп, з яких: 400 000 (чотириста тисяч) грн загальний борг по кредиту; 22 283 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят три) грн 82 коп загальна сума нарахованих процентів; 683 (шістсот вісімдесят три) грн 48 коп загальна сума пені; а також у рахунок погашення заборгованості по витратах за вчинення виконавчого напису, виданого 30 грудня 2008 року у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Визначити спосіб реалізації спадкового іпотечного майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною предмета іпотеки, яка встановлюється при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на стадії оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 16 116 (шістнадцять тисяч сто шістнадцять) грн 25 коп витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді