Провадження № 2/521/1169/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ОСББ «Хвойний» з позовом, уточненим у подальшому до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача 8289,04 грн. основного боргу на користь об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХВОЙНИЙ», а також сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.48)
17.01.2024 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначав, що у зв?язку з тим, що протягом розгляду справи відповідачкою здійснено часткове погашення заборгованості, яка станом на 01.01.2024 року складає 8289,04 грн, розмір позовних вимог підлягає зменешню.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.73)
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду міста Одеси. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний» створене відповідно до Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» та зареєстровано в єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 23.10.2003р., а також є неприбутковою організацією.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку» об?єднання створене для забезпечення і захисту прав співласників та дотримання їхніх обов?язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, що необхідні для утримання загального і неподільного майна та забезпечення належних умов проживання в багатоквартирному будинку.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 74,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2005 р.. (а.с. 12-13)
Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «ХВОЙНИЙ», оформленим протоколом від 23 липня 2020 року затверджено розмір разового цільового внеску на проектування та будівництва модульної котельні у розмірі 26000 (двадцять шість тисяч) гривень з квартири з можливістю поділу на три платежі, перший платіж не менше 9000,00 (дев`ять тисяч гривень) грн. Оплату здійснювати згідно виставлених рахунків на додатковий розрахунковий рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК», відкритий як цільовий «На будівництво модульної котельні». (а.с. 23-24)

Разом із тим, рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «ХВОЙНИЙ», оформленим протоколом від 22.12.2020р. прийнято рішення, про затвердження розміру внеску на тепло та обслуговування котельні на опалювальний період 2020-2021. (а.с.16-17)

Відповідно до кошторису витрат на утримання газової котельні на опалювальний період 2020-2021 року співвласник багатоквартирного будинку має сплачувати витрати на утримання котельні у розмірі 5,471 грн за 1 кв.м. наявного у власності приміщення та вартість фактично спожитої теплої енергії, що вираховується за наведеною в кошторисі формулою. (а.с. 19)

Рішенням загальних зборів, що оформлено протоколом б/н від 03.09.2021р. встановлено розмір внесків на обслуговування котельні в опалювальний період 2021-2022р.р. у розмірі 6 грн за 1 кв.м. Вартість послуг з опалення визначається за аналогічною формулою. (а.с.20, 21-22)

Разом із тим, зазначеним рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку затверджено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку затверджений, відповідно до якого щомісячний внесок на утримання багатоквартирного будинку становить 7,98 грн за 1 кв.м. При тому, вартість послуг з опалення сплачується окремо та виходячи із фактично наданого тепла.

Рішенням загальних зборів, оформленим протоколом від 27.03.2020р. № б/н встановлені внески співвласників багатоквартирного будинку на утримання та управління будинком в 2020 році в розмірі 5,74 грн за 1 кв.м., які діяли до вересня 2020 року. (а.с. 18)

Таким чином, позивач зазначає, що враховуючи положення чинного законодавства у порядку визначеному законодавством загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний» прийняли рішення про порядок управління багатоквартирним житловим будинком, зокрема про будівництво власної котельні.

Як зазначає позивач, в подальшому після монтажу модульної котельні, вона почала виробляти теплову енергію для опалення приміщень багатоквартирного житлового будинку, тобто співвласники ОСББ почали отримувати послуги з теплопостачання шляхом самозабезпечення.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до уточненої позовної заяви, у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 8289,04 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово- комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статті 360 Цивільного кодексу України усі власники житлових та нежитлових приміщень зобов`язані, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, сплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас, як чітко вказує ст. 631 ч.1 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Разом з тим, в силу ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903Цивільного кодексуУкраїни за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, суд погоджується із викладеними вимогами сторони позивача щодо необхідності стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 8289,04 грн.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.(ст.79 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.6 ст.81 ЦПК).

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає повному задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені на суму з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2684 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 206, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСББ «Хвойний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний» (адреса: 65059, місто Одеса, провулок Хвойний, будинок 8) заборгованість в розмірі 8 289 (вісім тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хвойний» (адреса: 65059, місто Одеса, провулок Хвойний, будинок 8) судовий збір у розмірі 2684 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН