ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/3371/23

Провадження № 22-ц/4820/775/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/3371/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на частки у нерухомому майні та припинення права власності відповідача на частки у нерухомому майні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року позивачі звернулися до суду з позовом та просили ухвалити рішення, яким визнати за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право спільної сумісної власності на частку у нерухомого майна, а саме : житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_3 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 , спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку у нерухомому майні, а саме : житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідачки судові витрати.

В обґрунтування вимог позову вказали, що ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року було затверджено Мирову угоду, укладену 24 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за змістом якої сторони дійшли згоди про визнання за позивачами, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , права спільної сумісної власності на 1/2 частки у нерухомому майні, а саме: житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , яку відповідач, ОСОБА_3 , прийняла у спадщину, але не оформила, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також мировою угодою обумовлено вирішення інших спірних відносин між сторонами.

Вказана ухвала про затвердження Мирової угоди набрала законної сили 15 листопада 2023 року. В подальшому, 7 грудня 2023 року позивачі звернулися до відповідачки із проханням виконати мирову угоду, але на свою вимогу отримали відмову, оскільки у ОСОБА_3 на виконання мирової угоди немає грошових коштів. Саме тому з метою захисту своїх прав та інтересів вони вимушені були звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, оскільки в інший спосіб захистити свої права та інтереси в них немає можливості. Зазначили, що неможливо примусити продавця на підставі умов договору продати нерухоме майно. Відповідно до змісту мирової угоди вони є власниками майна, але посвідчити своє право власності не мають можливості, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання. Саме тому відповідно до статті 392 ЦК України вони змушені звернутися до суду із позовом про визнання за ними права власності на об`єкт нерухомого майна, скільки в інший спосіб захистити свої права у них немає можливості.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким яким задоволити позовні вимоги.

Вказують, що суд безпідставно відмовив в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги ними пред`явлені в межах норм права, їх вимоги не суперечать чинному законодавству України, відсутні порушення будь-яких прав чи інтересів інших осіб. Крім того, вказують, що в інший спосіб відновити та захистити свої порушені права не мають можливості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 був власником житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

22 липня 2022 року ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Стожик Н.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 62/2022 до майна померлого ОСОБА_4

21 вересня 2022 року приватний нотаріус Стожик Н.В. листом повідомила ОСОБА_3 , що Свідоцтво про право на спадщину їй не може бути видано, оскільки остання не надала приватному нотаріусу документів, що підтверджують родинні або інші відносини із спадкодавцем ОСОБА_3 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2022 року встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2014 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1 листопада 2022 року на адресу приватного нотаріуса Стожик Н.В. від сестри спадкодавця ОСОБА_5 надійшла нотаріально посвідчена заява про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3

19 вересня 2023 року до приватного нотаріуса Стожик Н.В. із претензією звернулися кредитори, позивачі в даній справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якій вказали, що ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 150000 грн.

15 червня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_3 , як спадкоємця ОСОБА_4 , з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 150000 грн., на підставі якого було відкрито провадження в цивільній справі № 689/1514/23.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року в цивільній справі № 689/1514/23 було затверджено Мирову угоду, укладену 24 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за змістом якої:

"1. Сторони дійшли згоди про визнання за позивачами, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 - права спільної сумісної власності на 1/2 частки у нерухомому майні, а саме: житловому будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , яку відповідач, ОСОБА_3 , приняла у спадщину, але не оформила, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Сторони дійшли згоди у справі № 689/1514/23 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (позивачі у справі) до підписання мирової угоди у справі №689/1514/23 сплачують відповідачеві, ОСОБА_3 готівкою (враховуючи вже сплачений позивачами спадкодавцеві відповідача аванс, вартість попередньо оціненої ними 1/2 частки у нерухомому майні, а саме: житловому будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ) грошові кошти в національній валюті України - гривнях, що еквівалентно 3500 доларів США за курсом встановленим Національним Банком України на день проведення розрахунку (курс за 1 долар США 36,5569 грн.). Відповідач у справі, ОСОБА_3 , своїм підписом у мировій угоді підтверджує отримання нею від позивачів грошових коштів, які еквівалентні 3500 доларів США.

3. На виконання умов цієї угоди ОСОБА_3 , зобов`язується протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законною сили оформити своє право власності на спадкове майно, що вказано у пункті 1 цієї угоди та укласти із позивачами договір купівлі продажу 1/2 частки у нерухомому майні, а саме: житловому будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Ціна вартості за 1/2 частки ОСОБА_4 у нерухомому майні, позивачами відповідачеві сплачена до підписання мирової угоди. Всі витрати за документальне оформлення за цим пунктом несуть позивачі.

4. Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені цією мировою угодою.

5. Після підписання цієї угоди та набрання її законної сили, претензії сторін, щодо вищевказаного майна та авансу вважаються врегульованими.

6. В разі добровільного не виконання сторонами умов даної мирової угоди, кожна із сторін залишає за собою право на звернення до Державної Виконавчої Служби України та з позовом до суду про спонукання іншої сторони до виконання мирової угоди.

7. Сторони дійшли згоди, про те, що кожна з них залишає за собою понесені ними судові витрати. Розподіл судових витрат не здійснюється.

8. Наслідки укладення мирової угоди, зміст ст. ст. 255, 256 ЦПК України сторонам роз`яснені і зрозумілі».

В послідуючому дана Мирова угоди зі сторони відповідача ОСОБА_3 виконана не була.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не надали доказів того, що вони є власниками спірного нерухомого майна - частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а тому відсутні підстави для задоволення їх позовних вимог.

Однак з таким висновком суду в повній мірі погодитись не можна.

У відповідності до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За нормами ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Отже, відповідно до норм ст. 208 ЦПК України, спеціального Закону України «Про виконавче провадження» ухвала Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року в цивільній справі № 689/1514/23 про затвердження мирової угоди, укладеної 24 жовтня 2023 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є виконавчим документом.

Як наслідок, позивачі, як стягувачі за виконавчим документом - ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року в цивільній справі № 689/1514/23 відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» мають право звернутись до органу державної виконавчої служби та пред`явити вказаний виконавчий документ до виконання.

В матеріалах справи відсутні дані, що позивачі звертались до органу державної виконавчої служби згідно Закону України «Про виконавче провадження» та пред`являли вказану ухвалу про затвердження мирової угоди як виконавчого документу до виконання, а їм в цьому було відмовлено.

Крім того, позивачі не позбавлені права в разі невідповідності мирової угоди нормам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року в справі № 362/1389/21.

Також в п. 6 мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 01 листопада 2023 року, сторони погодили, що в разі добровільного не виконання сторонами умов даної мирової угоди, кожна із сторін залишає за собою право на звернення до Державної Виконавчої Служби України та з позовом до суду про спонукання іншої сторони до виконання мирової угоди.

Таким чином сторони визначили та погодили свої подальші дії і спосіб захисту порушеного права в разі невиконання однією зі сторін умов мирової угоди саме у вказаний спосіб.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню».

У справі, що переглядається, позивачі пред`явили до відповідача позовні вимог про визнання за ними права власності на спірне нерухоме майно, а тому з урахуванням вищевикладених норм права, умов самої мирової угоди суд приходить до висновку, що позивачі обрали невірний спосіб захисту свого права, оскільки майнові права позивачки необхідно захистити шляхом пред`явлення до примусового виконання ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 1 листопада 2023 року в цивільній справі № 689/1514/23 до органу ДВС як виконавчого документа або за певних умов шляхом пред`явлення позову про спонукання до виконання мирової угоди, а не через пред`явлення цивільного позову про визнання права власності на спірне нерухоме майно.

За таких обставин з врахуванням норм права слід було відмовити в позові саме у зв`язку з обранням позивачем неефективного та неналежного способу захисту порушеного права.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позову, проте помилився щодо мотивів такої відмови, у зв`язку з чим оскаржене судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

З вищевказаних підстав доводи апеляційної скарги, що в інший спосіб відновити та захистити свої порушені права позивачі не мають можливості та щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова