Справа № 212/3433/24
У Х В А Л А

30 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пижик В.О., в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

24 квітня 2024 року представником позивача до суду подано заяву, в якій останній просить прийняти його відмову від позову, а провадження у справі закрити у зв`язку із сплатою відповідачем заборгованості перед позивачем.

Представник позивача до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи та зміст вищевказаної заяви представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: відмовитись від позовних вимог чи закінчити судовий розгляд справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із положеннями ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, зважаючи на те, що представник позивача подав заяву про відмову від позову і підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що є достатні підстави для прийняття відмови представника позивача від поданого позову та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Одночасно з цим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову до початку розгляду справи по суті, тому суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 1514,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 18, 49, 142, 158, 206, 255, ЦПК України, суд

постановив:

Прийняти відмову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» від позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Акціонерному товариству «Акцент-Банк» 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в розмірі 1514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Роз`яснити Акціонерному товариству «Акцент-Банк», що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 30 квітня 2024 року.

Суддя М. В. Зімін