РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 567/1292/23

Провадження № 22-ц/4815/586/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач/відповідач

за зустрічним позовом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС",

відповідач/позивач

за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року (ухвалене у складі судді Венгерчук А.О., повний текст рішення складено 15 березня 2024 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсними окремих умов договору про відкриття кредитної лінії №0873-6406 від 14.12.2021 року, -

в с т а н о в и в :

17 липня 2023 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0873-6406 від 14.12.2021 про надання кредиту.

Зазначає, що вказаний договір було укладено в електронному вигляді, шляхом подання відповідачем заяви на отримання кредиту і виконання дій, які свідчать про укладення договору.

Вказує, що враховуючи вимоги Закону України "Про споживче кредитування" та Закону України "Про електронну комерцію", ст. 639 ЦК України, договір від 14.12.2021 року є письмовим правочином та відповідає формі, визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення сторонами всіх істотних умов договору.

Умовами договору визначено, що позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, а позичальник зобов`язується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором.

Позикодавець виконав зобов`язання за вказаним договором - ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 20 000 грн строком на 300 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2,0% в день (знижена процентна ставка) та 3,0% в день (стандартна процентна ставка), а відповідач не повернув суму позики, чим порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02.07.2023 становила 141400 грн. та складалась з 20000 грн. заборгованості за кредитом і 121400 грн простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом, які просить стягнути з відповідача.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 141 400 грн.

04 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" з зустрічним позовом про визнання недійсним пунктів 2.6., 2.9, 2.10, 3.3. Договору про відкриття кредитної лінії № 0873-6406 від 14.12.2021 року, укладеного між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1

Позов обґрунтовував тим, що положення п.2.6, 2.9, 2.10, 3.3 укладеного сторонами договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 3,0% (стандартна процентна ставка) та 2,0% (знижена процентна ставка) від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить реальну річну процентну ставку 572462%, є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою суду від 04.10.2023 було прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про захист прав споживача і визнання недійсними пунктів кредитного договору та об`єднано його в одне провадження з позовом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 28 400 грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №0873-6406 від 14.12.2021, з яких 20 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 8400 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 431 грн. 26 коп. витрат на сплату судового збору.

В іншій частині в задоволенні первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсними окремих умов договору про відкриття кредитної лінії №0873-6406 від 14.12.2021 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що пунктом 2.6 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Твердження ОСОБА_1 у зустрічному позові, що процентна ставка суперечить п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань.

Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню сторін.

За змістом кредитного договору визначаються фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 21 день та відповідної ціни кредиту у розмірі 28400, гривень, які первинно узгоджувались учасниками.

28 березня 2024 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" подано апеляційну скаргу, у якій воно, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, та ухвалити нове, яким такі позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд зробив помилковий висновок про те, що строк договору про відкриття кредитної лінії № 0873-6406 є 21 день, а не 300 календарних днів (до 09.10.2022 року) як визначено та погоджено між сторонами згідно п. 2.8 договору.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 2.8 кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 09.10.2022 року) з моменту перерахування Кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Тобто, згідно п. 2.8 кредитного договору визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 09.10.2022 року), що було здійснено ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відображено в розрахунку заборгованості (додаток №6 до позовної заяви).

Судом першої інстанції помилково було зазначено в рішенні суду, що строк договору становить 21 день, а не 300 календарних днів (до 09.10.2022 року) згідно п. 2.8 договору, що є прямою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14 грудня 2021 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №0873-6406 в електронній формі (а.с. 8-12).

Відповідно до п. 1.2. укладеного між сторонами договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту кредитна лінія.

Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 1.3. договору).

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 20 000 грн (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.6. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в наступних розмірах:

- стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/ або пільговою ставкою);

- знижена процентна ставка 2 % (за умови сплати процентів за користування кредитом у останній календарний день заявленого строку, у разі невикористання права користування кредитом у останній календарний день заявленого строку, у разі невикористання права користування кредитом за пільговою ставкою (не сплати процентів), користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою, як визначено абз. 2 п. 3.6. цього договору з дати видачі кредиту);

- пільгова процента ставка 0,01 % (сума процентів до сплати в останній календарний день заявленого строку у разі використання позичальником права користування за пільговою та/або зниженою процентною ставкою складає 8400 грн).

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору заявлений строк користування кредитом складає 21 календарний день з дня отримання кредиту. Заявлений строк - це обраний позичальником в момент укладення цього договору строк користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або заниженою процентною ставкою (п. 2.5. договору).

Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцю неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 2.8. цього договору (п. 3.1. договору).

Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 09.10.2022 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику (строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 2.8. Договору).

14.12.2021 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту (а.с. 16-16 зворот), у якому зазначено основні умови кредитування: строк кредитування (300 календарних днів), розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 0873-6406 від 14.12.2021 за допомогою системи EASYPAY_API здійснено платіж від 14.12.2021 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням "видача кредитних коштів за договором № 0873-6406 від 14.12.2021 року на суму 20 000 грн (а.с. 7).

Сторонами факт укладання кредитного договору та отримання коштів не оспорюється.

Як вбачається з інформації за укладеним між сторонами договором у зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 141 400 грн, з яких 20 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 121 400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 21-25).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

У справі встановлено, що 14 грудня 2021 року між сторонами укладено електронний кредитний договір № 0873-6406, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредитні кошти у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили такі розміри та порядок нарахування процентів на суму позики: стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/ або пільговою ставкою); знижена процентна ставка 2 % (за умови сплати процентів за користування кредитом у останній календарний день заявленого строку, у разі невикористання права користування кредитом у останній календарний день заявленого строку, у разі невикористання права користування кредитом за пільговою ставкою (не сплати процентів), користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою, як визначено абз. 2 п. 3.6. цього договору з дати видачі кредиту); пільгова процента ставка 0,01 % (сума процентів до сплати в останній календарний день заявленого строку у разі використання позичальником права користування за пільговою та/або зниженою процентною ставкою складає 8400 грн).

Оскільки, стороною позивача доведено як факт наявності у ОСОБА_1 кредитної заборгованості так і її розмір, як щодо тіла кредиту 20 000 грн, так і щодо відсотків 121 400 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 02.07.2023 року, який не спростований відповідачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Висновок місцевого суду, що кредитним договором визначено три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 21 день та відповідної ціни кредиту у розмірі 28400, гривень, не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У цій справі сторони окремо визначили строк договору, який дорівнює строку кредитування та становить 300 календарних днів, а також термін виконання зобов`язання з повернення кредиту, у випадку дотримання якого застосовується пільгова та/або знижена процентна ставка 21 календарний день.

Також сторонами узгоджено розмір відсоткової ставки, яка підлягає до застосування у випадку не виконання боржником грошового зобов`язання у встановлений термін (21 день) стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом.

Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання, а тому висновок місцевого суду про суперечливість встановлених у договорі строків виконання зобов`язання є помилковим.

Таким чином, згідно розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, заборгованість за нарахованими процентами становить 121 400 грн та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Оскільки місцевим судом зроблено помилковий висновок про зменшення розміру заборгованості за нарахованими процентами до 8400 грн, у зв`язку із чим рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості за нарахованими процентами підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява та апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" підлягають до задоволення, тому з ОСОБА_1 підлягає до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судовий збір сплачений за розгляд справи судом першої інстанції, у розмірі 2147,2 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції 4026 грн.

На підставі ст.ст. 251, 252, 530, 631,1048 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про стягнення заборгованості за процентами, а також в частині розподілу судових витрат скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 121 400 грн заборгованість за нарахованими процентами за договором про відкриття кредитної лінії № 0873-6406 від 14.12.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції, у розмірі 2147,2 грн.

У іншій частині рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 20 000 грн. тіла кредиту та відмови у задоволенні зустрічного позову - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції, у розмірі 4026 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Хилевич С.В.

Гордійчук С.О.