ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 362/4297/20

провадження № 61-9460св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг»,

відповідач - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» на постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Кирилюк Г. М., Немировської О. В.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (далі - ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг») звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту.

2. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2013 року та додатковим рішенням цього ж суду від 14 листопада 2013 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

3. Після цього ПАТ «КБ «Актив-Банк» отримало виконавчий лист та подало до органів державної виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження.

4. Постановою державного виконавця від 21 березня 2014 року накладено арешт на майно боржника, зокрема на земельні ділянки, на які звернено стягнення як на предмет іпотеки.

5. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2017 року у справі № 362/656/13-ц змінено спосіб та порядок виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2013 року.

6. 21 квітня 2017 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» відступило право вимоги за кредитним договором та договорами іпотеки, на підставі яких було звернено стягнення на предмет іпотеки, на користь ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

7. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі № 362/656/13-ц замінено первісного стягувача - ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

8. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС МЮУ) від 13 листопада 2017 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 замінено первісного стягувача - ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

9. Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 13 листопада 2017 року закінчено виконавче провадження.

10. Однак під час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження не був знятий арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 березня 2014 року, що є перешкодою в користуванні нерухомим майном.

11. Враховуючи наведене, ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» просило суд зняти арешт із земельної ділянки площею 0,50 га, що знаходиться за адресою: с. Крушинка Васильківського району Київської області, кадастровий номер :02:020:0061, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку згідно з ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі № 362/656/13-ц визнано право власності за ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 18 травня 2007 року № 0518/04 в сумі 1 916 167,52 доларів США.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

12. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року позов задоволено.

13. Знято арешт із земельної ділянки площею 0,50 га, що знаходиться за адресою: с. Крушинка Васильківського району Київської області, кадастровий номер :02:020:0061, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

14. Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, оскільки нотаріус як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

15. Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу ВПВР ДДВС МЮУ задоволено.

16. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17. Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що у цій справі позивач пред`явив позов до ВПВР ДДВС МЮУ, яке не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт. Тобто відповідач не має правового зв`язку із спірним майном й накладеним на нього арештом. Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог є помилковим.

18. Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2023 року касаційну скаргу ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» задоволено частково.

19. Постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

20. Скасовуючи постанову апеляційного суду та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд безпідставно розглянув справу за відсутності доказів про належне повідомлення ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» про судове засідання.

21. Постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року апеляційну скаргу ВПВР ДДВС МЮУ задоволено.

22. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги залишено без задоволення. Вирішено питання щодо судових витрат.

23. Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» пред`явило позов до ВПВР ДДВС МЮУ, яке не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт, тобто ВПВР ДДВС МЮУ не має правового зв`язку із спірним майном й накладеним на нього арештом.

24. Судом також зазначено, що ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» не оскаржував бездіяльність ВПВР ДДВС МЮУ, яка полягала у невиконанні пункту 29 Інструкції щодо зняття арешту зі спірного майна після передачі його у власність в рахунок погашення боргу.

25. З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд не може підміняти орган примусового виконання рішень та зняти арешт за безпідставно заявленим позовом відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26. У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

27. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 05 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

28. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29. У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.

30. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 818/337/17, від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17, від 29 березня 2023 року у справі № 462/8376/20, від 05 квітня 2022 року у справі № 343/2260/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

31. Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки виконавче провадження № НОМЕР_1, в рамках якого накладався арешт на земельну ділянку загальною площею 0,50 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:020:0060, закрито, тому в силу положень статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на нерухоме майно, повинен бути знятий відповідачем.

32. Вказує, що обтяження залишилось чинним після закриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 виключно в результаті протиправної бездіяльності відповідача. В силу того, що виконавче провадження № НОМЕР_1 закрито, у товариства відсутні матеріально правові відносини з іншими особами щодо вказаного нерухомого майна, а тому даний спір не порушує жодних прав третіх осіб.

33. Зазначає, що апеляційний суд не врахував, що товариство не потребує встановлення чи визнання за ним права власності на нерухоме майно, оскільки безпосередньо таке право не оспорюється жодною іншою особою.

34. Отже, в силу порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» останній є саме тією особою, яка своєю бездіяльністю призвела до порушення прав товариства, тому позов пред`явлено до належного відповідача.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

35. У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» від ВПВР ДДВС МЮУ, у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

36. Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанська А. Л. постановою від 21 березня 2014 року, на підставі виконавчого листа № 362/656/13-ц, виданого 14 січня 2014 року, наклала арешт на земельну ділянку площею 0,50 га, кадастровий номер :02:020:0060, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: с. Крушинка Васильківського району Київської області.

37. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2017 року у справі № 362/656/13-ц змінено спосіб та порядок виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2013 року і визначено порядок виконання рішення шляхом набуття права власності ПАТ «КБ «Актив-Банк» на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 18 травня 2007 року № 0518/04 в загальному розмірі 1 916 167,52 доларів США, у тому числі звернено стягнення на земельну ділянку площею 0,50 га, що знаходиться за адресою: с. Крушинка Васильківського району Київської області, кадастровий номер :02:020:0061, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

38. 21 квітня 2017 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» право вимоги за кредитним договором № 0518/04 та договором іпотеки.

39. У зв`язку з цим ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі № 362/656/13-ц замінено первісного стягувача (позивача) - ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

40. Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 13 листопада 2017 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 замінено первісного стягувача - ПАТ «КБ «Актив-Банк» на ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

41. Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 13 листопада 2017 року виконавче провадження закінчено.

Позиція Верховного Суду

42. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

43. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

44. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

45. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

46. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

47. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

48. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

49. Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

50. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

51. Враховуючи те, що станом на момент звернення позивача до суду виконавче провадження НОМЕР_1 закрите, а обтяження залишається чинним та створює перешкоди позивачу в безперешкодній реалізації права власності, позивач звернувся до суду з вимогою про зняття арешту з вищевказаної земельної ділянки.

52. Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

53. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

54. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

55. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

56. Пунктом 29 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 у редакції, чинній на час набуття права власності стягувачем в особі ТОВ ФК «Центр факторингових послуг» на вищезазначене іпотечне майно, передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

57. Пункт 29 вказаної Інструкції діяв у такій самій редакції і на час звернення ТОВ ФК «Центр факторингових послуг» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту з набутого іпотечного майна від 20 травня 2020 року (т. 1, а. с. 25).

58. Арешт, який просить зняти ТОВ ФК «Центр факторингових послуг» з іпотечного майна, власником якого він став, був накладений постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А. Л. від 21 березня 2014 року, що не заперечувалося відповідачем.

59. Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» пред`явив позов до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яке не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт, тобто відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не має правового зв`язку із спірним майном й накладеним на нього арештом.

60. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» просило зняти арешт з належного йому майна, яке вже не належить боржнику, оскільки позивач як стягувач набув право власності на нього в межах виконавчого провадження, що у такому разі відповідно до пункту 29 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень є підставою для зняття арешту. Між тим, орган примусового виконання цього пункту Інструкції не дотримався, хоча зобов`язаний був це зробити за заявою стягувача.

61. Верховний Суд виходить з того, що належним та ефективним способом захисту є оскарження ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягала у невиконання вимог Інструкції щодо зняття арешту.

62. Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 335/8905/18.

63. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» зверталося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій лише просило зняти арешт з нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,50 га, що знаходиться за адресою: с. Крушинка, Васильківського району, Київської області, кадастровий номер :02:020:0061, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

64. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2020 року у справі № 362/3351/20 було відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки в своїй скарзі ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» по суті не просило визнати бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, а зверталося з вимогою про право, яка розглядається в позовному провадженні.

65. У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції підставно виходив з того, що ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» не оскаржував бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, яка полягала у невиконанні ним пункту 29 Інструкції щодо зняття арешту зі спірного майна після передачі його у власність стягувача в рахунок погашення боргу.

66. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується зі висновком апеляційного суду про безпідставність позовних вимог ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг» про зняття арешту, оскільки суд не повинен втручатися в діяльність інших державних органів та підміняти його шляхом задоволення позову на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

67. Доводи заявника щодо неврахування апеляційним судом висновків, викладених у касаційній скарзі, відхиляються колегією суддів, оскільки судове рішення апеляційного суду не суперечить висновкам, викладеним у постановах, на які посилається ТОВ «ФК «Центр факторингових послуг».

68. Таким чином, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

69. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

70. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

71. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович