Справа № 201/2387/23
Провадження № 4-с/201/31/2024
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрова Кристина Валеріївна, ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Воронько О.О. (діє на підставі ордеру від 13.07.2023 а.с. 10) звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрової К.В. про накладення штрафу у виконавчому провадженні.

Ухвалою судді від 08.03.2024 скаргу прийнято до розгляду (а.с. 39).

В обґрунтування скарги заявниця послалася на те, що на примусовому виконанні Соборного ВДВС у м. Дніпрі перебуває виконавче провадження № 71441352 з виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська № 201/2387/22 від 30.03.2023 про встановлення порядку участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виховання та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця від 04.04.2023 відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 201/2387/22.

Постановою державного виконавця від 16.02.2024 накладено штраф на ОСОБА_1 за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду.

Про вказану постанову ОСОБА_1 дізналася після виклику до слідчого ВП 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вважає, що постанова винесена з порушенням вимог ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ОСОБА_1 виконувала рішення суду в повному обсязі, хоча дитина постійно виказувала небажання залишатися у батька з ночівлею. Кожного разу і ОСОБА_1 і бабуся дитини ОСОБА_4 , з якою та проживає наразі з огляду на проходження ОСОБА_1 . військової служби у ЗСУ, просять ОСОБА_2 не забирати Лізу з ночівлею, оскільки дитина відчуває стрес, що ОСОБА_2 залишається поза увагою. Стягувач викликає поліцію під час отримання дитини за графіком за надуманими підставами.

Коли є підстави для невиконання рішення суду, державному виконавцю надаються докази поважності причин невиконання рішення суду: медичні довідки про стан здоров`я дитини та пояснення представника боржника про неможливість виконання рішення суду.

25.08.2023 представник ОСОБА_1 до ВДВС подано повідомлення про проведення матір`ю відпустки з дитиною з 28.08.2023 по 10.09.2023. Про вказані обставини ОСОБА_2 повідомлено телефоном і усно, на що ОСОБА_2 категорично не погодився.

З 29 серпня по 10 вересня 2023 року стягувач не звертався до боржника з вимогою (проханням) надати дитину для побачення. 11.09.2023 ОСОБА_1 подавала дердавносу виконавцю медичні документи, які підтверджують об`єктивні причини неможливості виконання з 11 вересня рішення суду.

Окрім того, 26.10.2023 Єлизавета повідомила бабусі ОСОБА_4 , про те, що батьком ОСОБА_2 відносно неї вчиняються розпусні дії сексуального характеру. 27.10.2023 ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до ВП № 7 ДРУП ГУПН в Дніпропетровській області та до управління-служби у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради. Відомості за її заявою внесені до ЄРДР. 29.12.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка оскаржується.

Дитина не бажає бачитися із батьком, але той звертається з і скаргами до державного виконавця, який накладає на ОСОБА_1 штрафи за невиконання рішення суду.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів умисного порушення боржником рішення суду, боржник кожного разу надавала державному виконавцю докази поважності причин неможливості побачитися батька із дитиною. У матеріалах виконавчого провадження відсутній акт про невиконання рішення суду та обкутування підстав застосування до боржника санкцій у вигляді штрафу. Оскаржувана постанова не містить мотивів накладення стягнення. У матеріалах виконавчого провадження відсутній акт про порушення. А у рішенні суду від 24.01.2023 судом зазначено, що суд цим рішенням не покладає на дитину жодного обов`язку у спілкуванні і побаченнях з батьком, не примушує її до цього, а лише визначає батькові спосіб участі у вихованні дитини.

На підставі викладеного, просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрової Кристини Валеріївни про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 71441352 від 16.02.2024.

Від представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Біліченко В.В. 09.04.2024 надійшли заперечення на скаргу (а.с. 59), у яких представник не погодилася з скаргою. Зазначила, що ОСОБА_1 рішення суду виконувалось неналежним чином. Коли ОСОБА_1 відмовлялась надавати дитину у встановлений судовим рішенням час, ОСОБА_2 звертався до правоохоронних органів, його представник адвокат Соколенко Т.О. повідомляла державного виконавця в телефонному режимі про кожен такий випадок. З грудня 2023 року ОСОБА_1 взагалі перестала виконувати рішення суду, про що був обізнаний державний виконавець. Після усних повідомлень державному виконавцю про невиконання рішення суду, бездіяльності виконавця щодо накладення штрафу, представником ОСОБА_2 30.01.2024 подано державному виконавцю письмове повідомлення про невиконання рішення суду боржником. 08.02.2024 представником ОСОБА_2 - адвокатом Біліченко В.В. направлено державному виконавцю (через скриньку) клопотання про вчинення виконавчих дій, у якому повідомлялось про продовження невиконання рішення суду боржником. Після подання ОСОБА_5 скарги на бездіяльність державного виконавця, останнім 16.02.2024 винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду. Окрім того, представником ОСОБА_2 06.03.2024 та 12.03.2024 через скриньку надане повідомлення про невиконання рішення суду з відповідними доказами. Підтвердженням не надання дитини батькові згідно графіка є звернення ОСОБА_2 до органів поліції. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Воронько О.О. 29.04.2024 надана заява про розгляд скарги без її участі, у якій представник скаргу підтримала (а.с. 159).

Від представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Біліченко В.В. також 29.04.2024 надана заява про розгляд скарги без її участі, просила у задоволенні скарги відмовити (а.с. 160).

Державний виконавець Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрова К.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду повідомлялася належним чином, для розгялу скарги надала матеріали виконавчого провадження (а.с. 40-40а, 77, 81, 83-158).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позиції учасників виконавчого провадження, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі № 201/2387/22, яке набрало законної сили 07.03.2023, задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Встановлений порядок участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вихованні та спілкування з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином: кожного понеділка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., кожного вівторка з 08 год. 00 хв і до середи до 13 год. 00 хв., кожної п`ятниці 16 год. 00 хв. і до суботи до 19 год. 00 хв. - без присутності матері ОСОБА_1 в місцях, які відповідають вікові дитини; чотирнадцять діб поспіль у період літніх канікул, сім діб поспіль у період зимових канікул, сім діб поспіль у період осінніх канікул - без присутності матері ОСОБА_1 в місцях, які відповідають вікові дитини.

На виконанні державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі перебуває виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська № 201/2387/22 від 30.03.2023.

Поставною державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Петрової К.В. від 03.04.2023 відкрите виконавче провадження № 71441352.

19.12.2023 і 30.01.2024. ОСОБА_2 подав державному виконавцю повідомлення про невиконання, повторне невиконання рішення суду боржником, у яких вказував, що він мав забрати дитину ОСОБА_3 відповідно до графіку встановленого рішенням суду, але ОСОБА_1 дитину не надала, тому він звернувся до органів поліції (а.с. 67-71).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Петрової К.В. від 04.04.2023 відкрите виконавче провадження № 71441352 з виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська № 201/2387/22 від 30.03.2023 (а.с. 86, 87).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Петрової К.В. від 12.09.2023 на боржника ОСОБА_1 на підставі ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф за невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 1700,00 грн., попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с. 91-92).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Петрової К.В. від 13.09.2023 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 (а.с. 93 94).

Постановою державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Петрової К.В. від 04.01.2024 відкладено проведення виконавчих дій у зв`язку із надходженням заяви стягувача та наданням витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001507 (а.с. 95 96).

Державним виконавцем перевірялися відомості у ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області про стан кримінального провадження № 0001507.

На запит державного виконавця ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області листом від 24.01.2024 за № 62/300 повідомлено про те, що кримінальне провадження № 0001507 від 14.12.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України закрите (а.с. 153).

Оскаржуваною постановою державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Петрової К.В. від 16.02.2024 на боржника ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою, у зв`язку із повторним невиконанням без поважних причин боржником рішення суду, накладено штраф у розмірі 3400,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с. 97-98).

Дані АСВП також містять інформацію про сплату ОСОБА_1 штрафів в сумі 29.01.2024 в сумі 1700,00 грн. та 16.02.2024 в сумі 3400,00 грн. (а.с. 99, 100).

19.02.2024 державним виконавцем скероване до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровський області повідомлення про вчинення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (а.с. 154 155).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» в иконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Як встановлено п.п. 6-11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція № 512/5), при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 75 Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповіде до ч. 2 ст. 76 Закону за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як було вказано, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63цього Закону.

Відповідно до ст. 63 цього Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачений певний прядок виконання рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, який передбачає надання боржникові строк на виконання рішення і перевірку державним виконавцем виконання рішення боржником. Лише після того як виконавець перевірив невиконання рішення, він складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та вчиняє інші заходи, передбачені законом.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем не здійснювалась перевірка виконання боржником судового рішення про встановлення побачень з дитиною, як того вимагає ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», не встановлювались обставини добровільного виконання його боржником ОСОБА_1 , підтверджені відповідними актами. Адже, відповідно до ч. 5 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У випадку, якщо ж буде встановлено невиконання без поважних причин боржником такого рішення, державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу винесена держаним виконавцем передчасно, без перевірки виконання боржником судового рішення та з порушенням встановленого законом порядку застосування стягнення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із п. 18 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - державний виконавець Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрова Кристина Валеріївна, ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу у виконавчому провадженні задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Петрової Кристини Валеріївни від 16.02.2024 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 71441352.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03 травня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова