УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 947/10158/21

провадження № 61-5360ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року в справі за позовом голови Житлово - будівельного кооперативу «Малиновський - 7» Скаковського Олександра Адамовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року голова ЖБК «Малиновський - 7» Скаковський О. А звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідачів привести до попереднього стану квартиру АДРЕСА_1 та провести ремонтно-будівельні роботи по відновленню капітальної стіни, яка виходить на фасад цього будинку і стягнути судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року у задоволенні позову року голови ЖБК «Малиновський - 7» Скаковського О. А відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, року голова ЖБК «Малиновський - 7» Скаковський О. А оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу голови ЖБК «Малиновський - 7» Скаковського О. А. задоволеночастково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов голови ЖБК «Малиновський - 7» Скаковського О. А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 привести у попередній стан нежитлове приміщення АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту від 03 лютого 2003 року № 648 К, складеного ОМБТІ та РОН із зобов'язанням відновлення несучої стіни.

Зобов`язано ОСОБА_1 провести ремонтно будівельні роботи щодо відновлення капітальної стіни, яка виходить на фасад будівлі за адресою:

АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення № 3 згідно технічного паспорту від 03лютого 2003 року № 648 К, складеного ОМБТІ та РОН.

У задоволенні вимог ЖБК «Малиновський - 7» Скаковського О. А. до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 28 березня 2024 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, повний текст якої складено 19 лютого 2024 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Одеським апеляційним судом прийнято постанову 30 січня 2024 року, дата складення повного тексту якої 19 лютого 2024 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, є 20 березня 2024 року.

Заявниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 28 березня 2024 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті, який зданий до відділення Укрпошти, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови складено 19 лютого 2024 року, тому вона має право на поновлення строку. Зазначає, що постанову дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 28 лютого 2024 року.

Пунктом восьмим частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявниця не зазначає дату отримання оскарженої постанови і доказів на підтвердження цьому не надає, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника.

Отже відсутні підстави для визнання вказаних посилань заявниці поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заявниця має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявницею до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджує копією відповідного посвідчення.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження№ 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує судове рішення у справі за позовом до ОСОБА_1 з вимогою зобов`язати привести до попереднього стану квартиру АДРЕСА_1 та провести ремонтно-будівельні роботи по відновленню капітальної стіни, яка виходить на фасад цього будинку, тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявниці саме, як учасника бойових дій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Ураховуючи викладене, заявниця за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (2 270,00 грн х 200 %).

Крім того, пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Заявником у касаційній скарзі зазначено позивача - ЖБК «Малиновський - 7», однак у порушення вимог пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України, не вказано його місцезнаходження.

За вказаних обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої

статті 392 ЦПК України, дану касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків, а саме для надання уточненої редакції касаційної скарги, в якій необхідно зазначити місцезнаходження

ЖБК «Малиновський - 7», надати копії уточненої редакції скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниці буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська