Справа № 210/5277/23
Провадження № 2-др/210/10/24
У Х В А Л А

іменем України

24 квітня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розподіл витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 102169,86 грн., яка складається з: 100000,00 грн. в рахунок повернення боргу за Договором позики від 29.05.2022 року; 2169,86 грн. 3% річних. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

22 квітня 2024 року на адресу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в порядку ст. 141 ЦПК України, про стягнення судових витрат у справі та 23.04.2024 року вказану заяву передано судді Літвіненко Н.А.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, в заяві про ухвалення додатково рішення позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь витрати на првову допомогу у розмірі 7000,00 грн., що були понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи № 210/5277/23.

При цьому, частиною восьмою ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, матеріали справи не містять жодного розрахункового документу (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касових чеків), який підтверджує факт оплати правової допомоги, наданої під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Проте, до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не додано доказів направлення вказаної заяви іншим учасникам справи, що позбавляє відповідача подати заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне заяву позивача ОСОБА_1 про розподіл витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 10, 83, 141, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про розподіл витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом десяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко