Справа № 683/504/24
18 березня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/504/24, 2/683/434/2024 за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради (далі - КП «Тепловик») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 5001 грн. 41 коп. заборгованості за надані підприємством послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати в сумі 3028 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .
КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 , однак відповідачка на порушення вимог ст.ст.64, 67, 68 Житлового кодексу України отриманих послуг не оплачує, через що станом на 01 лютого 2024 року у неї виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 5001,41 грн., з яких: 547,18 грн. функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, 3434,74 грн. опалення місць загального користування, 770,40 грн. абонентська плата, 32,40 грн. внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, 216,69 грн. внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії.
Неналежне виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з теплопостачання в установлений законодавством строк, а тому КП «Тепловик» просить стягнути з на свою користь 5001,41 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив не подавала.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 з 12 червня 2017 року зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .
Квартира АДРЕСА_1 знаходиться в багатоквартирному житловому будинку з централізованою системою опалення.
КП «Тепловик» надає послуги з теплопостачання вищезазначеного житлового будинку.
Відповідачка ОСОБА_1 є уповноваженою та відповідальною особою по оплаті житлово-комунальних послуг по централізованому теплопостачанню квартири АДРЕСА_1 , які надає КП «Тепловик», і на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 вбачається що станом на 01 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги з теплопостачання становить 5001,41 грн., з яких: 547,18 грн. функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (опалення ВФС); 3434,74 грн. опалення місць загального користування (опалення МЗК); 770,40 грн. абонентська плата; 32,40 грн. внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (внески за заміну ВКО ТЕ); 216,69 грн. внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії (внески за обслуговування ВКО ТЕ).
Вказана заборгованість виникла за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2024 року й згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 не сплачувала за послуги опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, внесків на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, а також абонентської плати, в зв`язку із чим має заборгованість за вказані послуги.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі Правила № 830), Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (далі Методика), якою встановлено порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року споживач
повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Статтею 67 ЖК Української РСР установлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», особи, місце проживання яких зареєстроване у квартирі у встановленому законом порядку, а також власники (співвласники) квартир, зобов`язані їх утримувати, у тому числі, нести витрати по оплаті фактично наданих житлово-комунальних послуг нарівні з іншими дієздатними, які проживають та/або зареєстровані у житлі, або співвласниками.
Оскільки відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , тому вона несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені права та обов`язки споживачів.
Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (ч.2 ст.7 цього Закону).
Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (ч. 1 ст. 7 цього Закону).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
У відповідності до ст. 633 ЦК України публічним є договір в якому одна сторона -
підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Пунктом 13 Правил № 830 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Згідно частиною 2 статті 382 ЦК України, вбачається, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Пунктом 10 частини 1 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», передбачено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Крім того, частина 2 даної статті передбачає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ч.3 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Відповідно до частин 4, 6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та
водопостачання», розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Згідно пункту 24 Правил №830 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.
Згідно пункту 28 Правил № 630 споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно до п.38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Згідно пп.13 п.44 Правил № 830 споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
З 25 січня 2019 року набула чинності Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.
В даній Методиці зазначені формули, згідно яких КП «Тепловик» проводило нарахування за опалення, а саме, з грудня 2021 року нараховувалась плата за опалення місць загального
користування (МЗК) та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВФС), а з жовтня 2022 року, у зв`язку із внесенням змін до вказаної Методики, нараховується плата лише за опалення місць загального користування (МЗК).
Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», в редакції від 22.06.2017, витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.
У зв`язку із змінами у законодавстві, зокрема у Законі України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», внески на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку теплової енергії нараховувались з грудня 2019 року по липень 2021 року включно, а з листопада 2021 року (через 30 днів з моменту висвітлення на сайті типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води), позивачем нараховується плата за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг.
Новий платіж - плата за абонентське обслуговування, введений на виконання постанови КМУ №808 від 21 серпня 2019 року «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорам про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» (в редакції постанови №928 від 01.09.2021).
Саме на підставі вищевказаного нормативного акта КП «Тепловик» з листопада 2021 року нараховує плату за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії, що становить 33,74 грн. в місяць.
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Система опалення, як інженерна система будинку, яка призначена для задоволення потреб усіх співвласників (мешканців будинку), належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам, які зобов`язані забезпечувати належне її утримання, що також включає і витрати на оплату комунальних послуг щодо цього спільного майна.
Місця загального користування багатоквартирного житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. За рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення.
Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України, кожен власник - споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Таким чином, нарахування теплопостачальною організацією внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку теплової енергії (востаннє нараховувались у липні 2021 року), оплати за послуги з відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку (нараховувалась з грудня 2021 року, а з жовтня 2022 року плата за опалення місць загального користування), плати за абонентське обслуговування (нараховується з листопада 2021 року) співвласникам будинку, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.
Отже, відповідачка, як мешканка багатоквартирного житлового будинку, зобов`язана брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії.
Таким чином, позовні вимоги КП «Тепловик» є о бґрунтованими, а тому з відповідачки
підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 лютого 2024 року, в розмірі 5001,41 грн., з яких: 547,18 грн. функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, 3434,74 грн. опалення місць загального користування, 770,40 грн. абонентська плата, 32,40 грн. внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, 216,69 грн. внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов КП «Тепловик» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради 5001 грн. 41 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання, яка утворилась станом на 01 лютого 2024 року, а також 3028 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Текст рішення складено 19 березня 2024 року.
Суддя: