УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/11798/23

Провадження № 2/638/1626/24

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої Вікторії Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,

у с т а н о в и в :

07 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвоката Бочкарь Роман Віталійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми в розмірі 21 674,94 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання.

Наступне судове засідання призначено на 15 березня 2024 року.

15 березня 2024 року ОСОБА_2 подала через канцелярію суду заяву про відвід судді Яковлевої В.М.

Заява про відвід мотивована тим, що у грудні місяці ОСОБА_2 отримала ухвалу про відкриття провадження у справі без долучення до ухвали копії позовної заяви. У зв`язку із чим їй доводилось писати клопотання до суду про направлення/надання копії позовної заяви.

У судовому засіданні 15 березня 2024 року представник позивача - адвокат Бочкарь Р.В. проти заявленого відводу заперечував у зв`язку з відсутністю для відводу будь-яких правових підстав, вважав, що всі дії суду є правомірними та повністю відповідають чинному процесуальному законодавству.

У судовому засіданні 15 березня 2024 року відповідачка ОСОБА_2 підтримала подану заяву про відвід з викладених в ній підстав та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали заяви, доводи заяви про відвід, вислухавши думку представника позивача, відповідачку, суд доходить таких висновків.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 40 ЦПК України, подана заява ОСОБА_2 про відвід не передається іншому судді для вирішенні даного питання.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлено статтею 36 ЦПК України, відповідно до змісту якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України («Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи»).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Представник ОСОБА_1 - адвоката Бочкарь Р.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми в розмірі 21 674,94 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання.

Стосовно доводів ОСОБА_3 суд зазначає, що 09 січня 2024 року на її адресу було направлено лист, яким повідомлено наступне.

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 638/11798/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

З приводу заяви ОСОБА_4 про направлення їй копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, судом доведено до відома, що, відповідно до положень ч. 1 ст. 177 ЦПК, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

На виконання вищезазначених вимог закону позивачем ОСОБА_1 додано до позовної заяви належні докази на підтвердження надсилання листом з описом вкладення копій поданих до суду документів іншим учасникам справи, а саме на адресу ОСОБА_2 .

Разом із тим, у відповідь на заяву ОСОБА_2 судом надсилано копію ухвали про відкриття провадження по справі від 14 вересня 2023 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується вихідним номером документа № 638/11798/23/1965/2024 від 10 січня 2024 року та які отримано (вручено особисто) ОСОБА_2 31 січня 2024 року, що підтверджується трекінгом відправлення 739.

Додатково повідомлено, що наступне судове засідання призначено на 18 січня 2024 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова (за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 52-В).

Роз`яснено право ознайомитися з матеріалами цивільної справи відповідно до ст. 43 ЦПК, яке було реалізовано останньою та 26 січня 2024 року ОСОБА_2 ознайомилася з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про ознайомлення.

Одночасно суд зауважує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

З огляду на нормативний зміст пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 4 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву про відвід, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Отже, підстава заявленого відводу стосується суто процесуальних дій суду стосовно ненаправлення відповідачці копії позовної заяви та доданих до неї документів, що у даному випадку грунтується на неправильному розумінні та тлумаченні ОСОБА_2 норм чинного законодавства, та, окрім цього, не може бути підставою для відводу згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 ЦПК України, які б свідчили про особисту упередженість судді Яковлевої В.М. або її необ`єктивність під час розгляду даної справи у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд доходить висновку про його необґрунтованість, оскільки не містить посилань на дії, вчинені суддею, які б могли свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними статтею 36 ЦПК України.

Таким чином, аналіз доводів заяви та положень статті 36 ЦПК України свідчать, що вказані обставини, на які посилається заявник, не є передбаченими законом підставами для відводу судді Яковлевої В.М.

За таких обставин, даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про заінтересованість судді в результаті розгляду справи № 638/11798/23, а також інших доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді матеріали не містять.

Оскільки судом не встановлено, матеріалами справи та доказами не підтверджено наявності обставин, які б дійсно викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді суд дійшов висновку про неогрунтованість заявленого відводу та, відповідно, відсутність правових підстав для його задоволення.

Тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, частиною шостою статті 259, 260, 268 ЦПК України, ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої Вікторії Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно, з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2024 року.

Суддя В.М. Яковлева