Провадження № 22-ц/824/2136/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
УХВАЛА

18 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Мельника Я.С., суддів: Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває на розгляді дана справа, розгляд якої призначено на 21 березня 2024 року на 12 год. 10 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду.

14 березня 2024 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду через електронну пошту надійшло клопотання, в якому вона просить надати можливість їй брати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції за допомогою програми ВКЗ.

Перевіривши форму та зміст клопотання, суд вважає, що воно не може бути прийнято до розгляду судом та підлягає поверненню особі, що його подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Згідно з ч.8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Основні організаційно правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлені Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якого під обов`язковим реквізитом електронного документу розуміють обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Згідно із положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Пунктами 12, 32 ч.1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі № 200/12772/18 (провадження № 14-99 зц 19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Таким чином, суд вважає, що подане на електронну пошту Київського апеляційного суду клопотання без використання електронного цифрового підпису, не може вважатися підписаним та не має юридичної сили, оскільки не містить електронного підпису особи, яка його подала, що унеможливлює перевірити підписанта.

Оскільки, клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціїнадіслано засобами електронного зв`язку і не підписано електронним підписом, таке клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала.

Керуючись ст. ст. 183, 212 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції -повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: