БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/155/24
Справа № 356/201/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

За участю секретаря Стрижак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулося ТОВ "Коллект Центр" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву обґрунтувало тим, що 09.02.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг № 392 «Стандартний».

Згідно з п. 1.1. договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві та складає 3 300, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 300, 00 грн. дана обставина підтверджується листом «ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ «ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ФК «Вей фор пей» 09.02.2021 року здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику у сумі 3 300, 00 грн.

Відповідно до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Таким чином договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти.

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 392 від 09.02.2021 року, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № № 392 від 09.02.2021 року, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача ОСОБА_1 обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 49 232, 70 грн., з яких: 3 300, 00 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 45 932, 70 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 31 065, 00 грн., з яких: 3 300, 00 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 27 765, 00 грн. заборгованість за відсотками.

Окрім цього, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судові витрати в розмірі 3 028, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000, 00 грн.

В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 27.03.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 27.03.2024 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем ОСОБА_1 отримано 06.04.2024 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи.

Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Калініним С.К. було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр», оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг № 392 «Стандартний», відповідно до п. 1.1. якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві та складає 3 300, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (а.с. 6-8).

01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників (а.с. 14-15).

Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ТОВ Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 19).

10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 (а.с. 20-22).

Як вбачається з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 25).

До матеріалів справи долучено довідку ТОВ «ФК «Вей фор пей» від 12.01.2024 року, з якої вбачається, що товариством було перераховано грошові кошти в сумі 3 300, 00 грн. за кредитним договором № 392 від 09.02.2021 року (а.с. 9).

Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника.

Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Довідка, на яку посилається позивач, як на підставу переведення коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1 , видана ТОВ ФК «Вей фор пей» від 12.01.2024 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі.

В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів та інформації про належність відповідачу платіжної картки, а також підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 3 300, 00 грн. від ТОВ ФК «Вей фор пей» саме на картку ОСОБА_1 .

Відтак, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр"підлягають задоволенню не підлягають.

Враховуючи виклаене, керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 19, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 629, 1054 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик