Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
07.05.2024 Справа № 394/342/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Краснопольської Л.П

за участю секретаря судового засідання: Владової В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області про самовільний захват землі,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з 07.07.2022 року перебуває вищевказана цивільна справа.

Зазначена справа перебувала в провадженні судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожця О.М. У зв`язку із задоволенням заяви ОСОБА_2 про відвід судді Запорожця О.М. та самовідводу судді, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.01.2024 року матеріали справи передані на розгляд судді Краснопольській Л.П.

07.05.2024 року від представника позивача повторно надійшло клопотання про призначення в даному провадженні додаткової земельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні представник та позивачка зазначене клопотання про проведення додаткової експертизи підтримали, оскільки висновок експерта який міститься в матеріалах справи є неправильним і не відповідає тим доказам, які є в матеріалах справи, просили розглянути подане клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Представник відповідача заперечував проти клопотання як необгрунтованого, вказує, що подане клопотання мотивовано фактично тим, що позивач не вважає достатніми та повним висновок судової земельно-технічної експертизи, який призначався попереднім складом суду, оскільки там містяться розбіжності. Просив відмовити в призначенні експертизи.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зміст клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п.п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, додаткова судова експертиза призначається у випадку неповноти або неясності висновку експерта, а повторна - лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно матеріалів справи експерт був повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків у відповідності до ст.ст.384,385 КК України, про що також вказано у висновку експерта.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах цивільної справи уже наявний висновок судової земельно-технічної експертизи, призначеної за клопотанням представника відповідача, позивач та її представник питань щодо призначення вказаної експертизи не ставили.

Після проведення експертизи вимоги позивача щодо усунення перешкод не змінились.

Судом вказаний висновок експертизи не визнавався необґрунтованим, неповним, неясним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Таким чином твердження позивача та його представника про те, що в нього є сумніви що експертизу було проведено з порушенням Інструкції, що висновок експертизи є необгрунтованим та викликає сумніви в його правильності, є голослівними, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не надав доказів того, що висновок експерта необґрунтований або такий, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, не навів суду переконливих доводів про те саме в чому полягає неповнота дослідження об`єктів експертизи та в чому полягає невичерпність відповіді експерта .

Окрім цього, позивачу та представнику слід звернути увагу на норми законодавства України, які регламентують порядок виділення земель державної та комунальної власності.

З огляду на викладене у суду немає підстав вважати вказаний висновок неповним чи неясним, або таким, що суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумніви в його правильності. Такий буде оцінений судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України, тобто за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, враховує те, що представником позивача вже подавалося аналогічне клопотання про проведення експертизи , в задоволенні якого ухвалою суду від 08.04.2024 року було відмовлено.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У постанові КЦСВС від 03.06.2020 року всправі №318/89/18 зроблено висновок, що зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах. Крім того, у цій постанові зазначено, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова в захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Крім того, доцільно роз`яснити, що у ст.106 ЦПК України закріплено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

З метою недопущення подальшого невиправданого затягування судового розгляду, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про призначення додаткової судової експерти, що жодним чином не позбавляє позивача права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Керуючись ст.103, 108, 112-113 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення додаткової земельно-технічної експертизи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали 10.05.2024 року.

Суддя: