Справа № 296/6729/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ДОДАТКОВЕ

"08" травня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Алексеєнко В.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву подану представником позивача адвокатом Шостачуком Ігорем Миколайовичем про ухвалення додаткового рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.02.2024 року позов ОСОБА_2 до Акціонерне товариство «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди задоволено частково.

Представник позивача адвокат Шостачук Ігор Миколайович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерне товариство «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди, а саме просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу на суму 7000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Зваживши доводи заяви, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Системний аналіз норм ст. 137, 141 ЦПК дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Крім того, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В постанові Верховного Суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представником позивача в обґрунтування суми стягнення витрат за професійну правову допомогу надано Договір про надання правничої допомоги (витяг) від 03.05.2023, Додаткову угоду № 1 до договору від 03.05.2023 про надання правничої допомоги від 11.07.2023, АКТ № 1 здавання-приймання послуг з надання правничої допомоги від 26.02.2024, Довідка про оплату гонорару в сумі 7000,00 грн. від 26.02.2024.

Оцінивши надані позивачем документи на підтвердження витрат на правову допомогу, суд вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу сумі 7000,00 грн. співмірними зі складністю справи, часом, витраченим на підготовку документів та обсягом виконаних робіт, розмір таких витрат відповідає засаді розумності та належним чином доведений.

Беручи до уваги часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4668.00 грн. за таким розрахунком: позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру (судові витрати за кожною з яких становлять 7000/3=2334), які частково задоволені судом, а саме, частково задоволена вимога про стягнення моральної шкоди в сумі 10000,00. Разом з цим, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості втраченого поштового відправлення в сумі 14500,00 грн. задоволена Акціонерним товариством «Укрпошта» після відкриття провадження, а тому розмір витрат пропорційно задоволеним вимогам становитиме 4668,00 грн. (2*2334,00 грн.).

Враховуючи викладене заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.8 ст.141, ст. 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №296/6729/23 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерне товариство «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 4668 (чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта» , . Юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22

Головуючий суддя Ю. І. Драч