Справа № 750/1852/24
Провадження № 2/750/802/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

07 лютого 2024 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовано позов тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. Відповідач не виконує свій обов`язок щодо утримання дитини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою реєстрації позивача. До листопада 2023 року сторони проживали разом за адресою місця проживання позивача. Після припинення шлюбних відносин з позивачем відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві власності відповідачу, його батькам, сестрі та племіннику. З цього часу дитина переважно проживає разом із відповідачем за вказаною адресою та бажає постійно проживати із ним. Позивач ніде не працює, систематично вживає спиртні напої, у листопаді 2022 року була звільнена із роботи через зловживання спиртними напоями, не приділяє належної уваги сину, організації харчування вдома, не створює сприятливих умов для навчання та подальшого розвитку дитини. Про вказану ситуацію адміністрація школи інформувала Управління (службу) у справах дітей. Водночас, відповідач має стабільний дохід, оскільки проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , весь час піклується про сина, забезпечує його необхідним харчуванням, створює для нього належні соціально-побутові умови проживання, постійно слідкує за станом здоров?я дитини, її розвитком, виховує та піклується про сина, має з ним психо-емоційний контакт. Також, у провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова знаходиться справа № 750/18268/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, в якому ОСОБА_2 просить визначити місце проживання дитини разом із ним. Управлінням (службою) у справах дітей Чернігівської міської ради були обстежені умови проживання позивача та відповідача, у зв`язку з чим комісією було надано висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. Позивач не має права на отримання від відповідача аліментів на сина, утриманням якого займається лише відповідач. Крім того, за тимчасової відсутності відповідача, у дитини в розпорядженні знаходиться картка, на яку надходить заробітна плата відповідача, якою він користується під контролем відповідача. Раніше картка із заробітною платою відповідача знаходилася у розпорядженні позивача, яка витрачала кошти лише на власні потреби, а не на потреби дитини, тому відповідач передав свою картку синові. Твердження позивача про те, що витрати на утримання сина несе вона та її батьки, не підтверджується жодними доказами.

Позивач відповідь на відзив не подала.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Вказала, що син сторін проживає з нею, а не відповідачем, вона водить та забирає сина зі школи, але син періодично (на вихідних) буває і у відповідача. Відповідач проходить військову службу, тому син проживає з позивачем. Після перерви у судовому засіданні позивач подала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності, вказавши, що позов вона підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, раніше його представник подавала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, зазначивши, що відповідач позов не визнає в повному обсязі.

Заслухавши доводи позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач та відповідач з 08 жовтня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2023 року було розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Син сторін зареєстрований за адресою реєстрації позивача (а.с. 7, 8).

Згідно з копією акта про проживання особи без реєстрації від 04 квітня 2024 року, підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_2 , а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зі слів власника будинку проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 12 березня 2024 року № 135 затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 (а.с. 54-55).

За інформацією Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради № 01-31/02/1605 від 06 травня 2024 року під час проведення обстеження умов проживання та оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 , дитина перебувала у батька. Під час проведення обстеження умов проживання та оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , дитина перебувала у матері. У розмові із працівниками управління дитина зазначила, що проживає то у батька, то у матері, але бажає проживати з батьком.

Відповідно до інформації Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради від 08 травня 2024 року № 276, наданої суду, у період з 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 проживав з матір`ю ОСОБА_1 і ходив додому часто самостійно, іноді його забирала мати. Батько ОСОБА_2 перебував в лавах ЗСУ. На даний момент хлопчика забрали до себе і ним опікуються дідусь, бабуся та племінниця по лінії батька.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року в справі № 750/18268/23 визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_2 , за його місцем проживання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд у рішенні від 11 квітня 2024 року в справі № 750/18268/23 зазначив, що враховуючи, що місце проживання дитини з батьком визначене даним рішенням, розумним та справедливим слід вважати і стягнення аліментів з моменту набрання ним законної сили.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги законодавства, обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину, що у період з лютого 2024 року син сторін проживав з позивачем, беручи до уваги те, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2024 року в справі № 750/18268/23 визначено місце проживання дитини з батьком та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти з дня набрання рішенням суду законної сили, а також матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до 13 травня 2024 року.

Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355, 430 ЦПК України та статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2024 року та до 13 травня 2024 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя