Ухвала

5 березня 2024 року

м. Київ

справа № 171/1578/23

провадження № 61-2197ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря В`ячеславовича, заінтересована особа - Акціонерне Товариство «Сенс Банк»,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2024 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте касаційна скарга ОСОБА_1 не містить відповідних відомостей щодо наявності або відсутності у неї електронного кабінету.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень)

(пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Проте касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вимогам закону; заявник не обґрунтовує того, в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, ОСОБА_1 визначає підставою касаційного оскарження ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, проте не посилається на постанову Верховного Суду, в якій зроблено висновок щодо застосування норм права.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник також вказує порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Водночас заявник не посилається на підстави для повного або часткового скасування рішень і передачі справи повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду (частина перша та третя статті 411 ЦПК України).

Виключно зазначення статті 411 ЦПК України в касаційній скарзі не свідчить про належне виконання заявником вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті (стаття 409 ЦПК України).

Як встановлено зі змісту касаційної скарги, заявник не погоджується з постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, якою скасовано ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року про задоволення скарги і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Проте ОСОБА_2 у касаційній скарзі заявляє клопотання про скасування ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року і передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таке клопотання заявника не відповідає змісту касаційної скарги та

статті 409 ЦПК України, тому потребує уточнення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Заявником вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не дотримано.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко