Провадження №: 2-н/336/222/2024
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кузнецова 21-А» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника адвокат Шершакова М.С., яка діє на підставі Договору №20/03-24 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 20.03.2024, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 16.04.2024 серії АР №1171899, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №003067 від 18.10.2023, звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути в солідарному порядку з боржників на користь заявника:

- заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2017 року по березень 2024 року у сумі 18 198,35 гривень;

- інфляційні нарахування - 1 365,44 гривень;

- три відсотки річних 949,59 гривень; витрати по сплаті судового збору 302,80 гривні;

- витрати на професійну правничу допомогу 1 000,00 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Відповідно до ч. 5, 6 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

24.04.2024 суддею отримано відповідь з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/375 від 24.04.2024, згідно якої місце проживання ОСОБА_3 в реєстрі територіальної громади міста відсутня.

Згідно з ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки заявник звернувся до суду з судовим наказом про солідарне стягнення боргу, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До суду представник заявника звернулася 18.04.2024.

Таким чином, за вимогою за період з листопада 2017 по 18.04.2021 минув строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Також, суд звертає увагу на те, що у статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Під час розгляду справи в наказному провадженні, Боржник позбавлений можливості надати клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, а тому вказана обставина є окремою підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кузнецова -21-А» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території.

Роз`яснити уповноваженій особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кузнецова-21-А», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова