КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
23 квітня 2024 року місто Київ.
Справа №369/2368/22
Апеляційне провадження № 22-з/824/713/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Головуючого судді: Желепи О.В.,
суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.
за участю секретаря судового засідання Рябошапка М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року (у складі судді Фінагеєвої І.О., інформація щодо дати складення повного тексту відсутня)
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер :05:006:0172, місце розташування: Київська область, Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада, с/т «Мрія», що належить ОСОБА_1 шляхом демонтажу паркану та зміщення межі в глибину земельної ділянки, кадастровий номер якої є :05:006:0229, місце розташування: Київська область, Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада, с/т «Мрія» зі знесенням незаконного будівництва.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 06 грудня 2023 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким первісний позов задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року - залишено без змін.

04 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Зазначає, що ним були понесені додаткові витрати на правничу допомогу при представництві його інтересів та складання процесуальних документів у даній цивільній справі в апеляційному суді.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви. Вказував, що відзив підписаний відповідачем особисто. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази сплати коштів за послуги з правничої допомоги, що надавались в апеляційному суді.

ОСОБА_1 доводи заяви підтримав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення заявника та представника позивача за основним позовом, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Ухвалюючи по справі рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, суд не вирішував питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених позивачем за зустрічним позовом в апеляційному суді.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 були долучені належним чином засвідчені копії наступних документів: копія договору про надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) від 15.01.2024; копія Заявки на надання правової (правничої) допомоги №1 від 15.01.2024; копія Акту про надані послуги № 1 від 16.01.2024, відповідно до якого АО «КПД Консалтинг» надав таку послугу: надання професійної правової (правничої) допомоги щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_5 . Загальна вартість такої послуги становить 10 000 грн; копія рахунку та квитанцію про сплату за юридичні послуги; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія ордеру на надання правничої допомоги; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови у справах №922/445/19, №922/3436/20, №910/7586/19 та №910/16803/19).

Крім того, у справі №755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу позивачем за зустрічним позовом долучено докази надсилання 17.01.2024 відзиву відповідачу за зустрічним позовом (а. с. 57-58). Від відповідача не надходило відповіді на відзив або окремої заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Також з матеріалів справи вбачається, що до заяви про ухвалення додаткового рішення позивач долучив докази надсилання її копії відповідачу (а. с. 112-113).

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 не навів жодного доводу про те, що заявлена сума 10 000 грн. витрат є неспівмірною зі складністю справи.

Заперечення представника ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, про відсутність підпису адвоката у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів не приймає, оскільки наявність підпису адвоката на процесуальному документі, щодо якого такий адвокат надавав професійну правову (правничу) допомогу, є правом адвоката та його довірителя, а не обов`язковим доказом надання такої допомоги стороні.

Доводи про те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати за послуги правничої допомоги, спростовуються матеріалами справи, а саме квитанцією, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив Адвокатському Об`єднанню «КПД КОНСАЛТИНГ» 10 000 грн.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, визначені ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн., що надавалась під час апеляційного розгляду.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.133, 137, 141, 268, 270, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська