Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1058/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що20.12.2022 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що у Олевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено актовий запис за № 247. На даний час позивачка не є вагітною та від шлюбу не має неповнолітніх дітей, у тому числі дітей віком до одного року. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останнього року стосунки з відповідачем не складаються, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, відсутнє почуття любові. Вже тривалий час сторони живуть окремим життям та своїми інтересами. Протягом останнього року сторони не проживають разом. Усі спроби поновити нормальні сімейні відносини вичерпали себе, а тому позивачка вважає, що збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка зазначає, що фактично сімя припинила своє існування, станом на дату подання цієї заяви разом сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. На думку позивачки, примирення з відповідачем неможливе. Також, позивачка вказує, що вона попередньо надсилала смс-повідомлення відповідачу у мобільному додатку «Viber» та повідомляла, що подає на розірвання шлюбу, однак відповідач жодним чином не відреагував на повідомлення та не надав відповіді з данного приводу. Також, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді ОСОБА_4 .

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація з Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2

03.07.2023 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.09.2023 рокупродовжено судовий розгляд цивільної справи № 287/1058/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.11.2023 рокупродовжено судовий розгляд цивільної справи № 287/1058/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року відкладено підготовче судове засідання у справі на 16 год. 00 хв. 06.02.2024 року та задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів.

06.02.2024 року позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату час та місце підготовчого судового засідання повідомлялась у встановленому законодавством порядку. При цьому в матеріалах справи наявна письмова заява позивачки, яка надійшла до суду 22.12.2022 року, у якій вона зазначає, що прибути в судове засідання, призначене 27.12.2023 року о 16.00 год. не має можливості у зв`язку з проживанням та роботою у м. Києві, значною відстанню між судом та м. Києвом та неможливістю залишити роботу для прибуття до суду. Тому просить провести судовий розгляд справи, призначений на 27.12.2023 року о 16.00 год. без участі позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог немає.

Також, від представника позивачки адвоката Оснач О.П. до суду надійшла письмова заява, у якій просить суд провести підготовче судове засідання по справі без участі представника позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог немає.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

06.02.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку.

18.03.2024 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Оснач О.П. в судове засідання не з`явились, від представника позивачки до суду надійшла письмова заява, у якій просить провести судовий розгляд справи, призначений на 18.03.2024 року без участі позивачки та її представника. Також, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог немає.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 05.03.2024 та 18.03.2024 року на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення на його адресу судових повісток та опублікування оголошення на веб-сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 20 грудня 2022 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 247 (а.с 11).

Згідно із інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до інформації наданою Білокоровицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області за № 478 від 30.06.2023 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 25).

Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в жіночій консультації Оболонського району м. Києва , що стверджується медичною довідкою від 16.11.2023 року № 95 (а.с. 122).

Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується інформацією Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 193/8.1-42 від 01.02.2024 року (а.с. 197).

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, тому на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. На даний час ні з боку позивачки, ні з боку відповідача спроб для примирення не було. Така поведінка відповідача створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття одне до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначилася із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечував.

При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 20 грудня 2022 року Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) за актовим записом № 247 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 30.12.2022 року органом № 8029, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 12.02.2009 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: Л.В.Винар