Справа № 536/1689/22
Провадження № 2/536/34/24
16 квітня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу
ВСТАНОВИВ:
Просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок комфорту» заборгованість в сумі 134 946 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в подані позовній заяві просив розглянути справу у їх відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належно повідомленим, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно з ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
На думку позивача утворилась заборгованість, яка станом на 28.10.2022 становить 134 946 гривень, з яких: 59 976 грн - вартість об`єкту оренди, 18 742 грн 50 коп - штраф, 18 742 грн 50 коп - пеня, 37 485 грн - орендна плата, згідно наданого ним розрахунку.
Як вказано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17, саме сторона, яка розробила умови договорів приєднання, має довести, що саме з конкретними умовами чи правилами була ознайомлена інша сторона договору, яка приєднується до такого договору, натомість відсутність власноручного чи електронного цифрового підпису сторони вказує, що надані умови чи правила не можна розцінювати як частину укладеного між сторонами договору.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані позивачем Правила надання майна у оренду ТОВ «Будинок Комфорту» не є частиною укладеного між сторонами 05.07.2021 року договору оренди майна з правом викупу, оскільки вони не місять власноручного чи електронного цифрового підпису відповідача.
Відповідно до п. 4 договору за прострочення орендних платежів орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених платежів.
При цьому, вказаний договір не передбачає підстав, порядку та розмірів нарахування неустойки у виді штрафу, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь штрафу в сумі 18 742 грн 50 коп є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Що ж стосується одночасного стягнення з відповідача на користь позивача повної вартості об`єкту оренди в сумі 59 976 грн та сум орендної плати за 15 місяців, яка станом на 28.10.2022 становить 37 485 грн, суд вказує на таке.
Відповідно до п. 6 договору оренди майна з правом викупу викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього договору.
З вказаного слідує, що орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, які за відповідний строк оренди і складають вартість об`єкта оренди, отже вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів.
Таким чином відсутні підстави для одночасного стягнення визначеної договором повної вартості об`єкта оренди та помісячних орендних платежів, в протилежному випадку фактично відбудеться стягнення подвійної вартості отриманого у володіння відповідачем майна.
При цьому, оскільки договором визначений обов`язок орендаря викупити об`єкт оренди за визначену в ньому вартість об`єкту оренди, при цьому більша частина строку оренди спливла та, незважаючи на відповідне повідомлення позивача від 25.09.2022 про розірвання договору, відповідач об`єкт оренди не повернув і суду не надані докази того, що на час розгляду справи в суді об`єкт оренди зберігся в наданому стані, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме визначена договором оренди повна вартість об`єкту оренди в сумі 59 976 грн.
Вимоги ж позивача про стягнення з відповідача 37 485 грн заборгованості з орендної плати з описаних вище мотивів задоволенню не підлягають.
Оскільки позов задоволено частково, в відповідноситі до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 447 грн 25 коп.
Керуючись статтями 13, 81, ст.141, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.
Відмовити в іншій частині позовних вимог.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко
Повне судове рішення складено 26.04.2024.