РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1076/24

провадження у справі № 2/0285/748/24

23 квітня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Калетинця Б.Р.,

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив :

22.02.2024 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на її користь 15 750 грн 00 коп. на відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушення, з них: 13 750 грн 00 коп. матеріальної шкоди та 2 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказав, що 12.11.2023 року близько 14 год. 25 хв. по вул. Миру в с. Ярунь Звягельського району Житомирської області відповідач порушила правила утримання собаки, у результаті чого її собака породи вівчарка задушила належні йому дорослі індокачки у кількості 25 штук, чим завдала йому матеріальної та моральної шкоди, яку він оцінює у загальному у розмірі 15 750 грн 00 коп. Оскільки відповідачка шкоди йому не відшкодувала, він звернувся до суду з даним позовом.

27.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання, встановлено учасникам справи строки вчинення процесуальних дій.

26.03.2024 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву відповідач вказала, що вона пропонувала позивачу врегулювати спір у досудовому порядку, однак останній категорично відмовився. При цьому, подана позивачем довідка з ринку «Урожай» щодо вартості індокачки, не дозволяє встановити, що в ній визначена вартість живої індокачки. Щодо моральної шкоди, то позивачем не надано суду доказів, які б підтверджують її отримання (завдання).

17.04.2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у змісті позовної заяви.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у змісті відзиву на позовну заяву. Разом з цим, відповідач пояснила, що вона згодна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 7000 грн., з розрахунку 250 грн за одну індокачку, яку готова сплачувати протягом місяця.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 12.11.2023 року Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області зареєстровано звернення ОСОБА_1 щодо проникнення собаки сусіда на територію його домоволодіння по АДРЕСА_1 , який задушив 25 качок, які він вирощував (а.с.6-7).

Із постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.01.2024 року у справі № 285/7069/23 слідує, що ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, яка набрала законної сили 23.01.2024 року.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 12.11.2023 року близько 14 год. 25 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 порушила правила утримання собаки породи вівчарка, у результаті чого собака задушила 25 штук індокачок, чим завдала матеріальних збитків ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно довідки Новоград-Волинського кооперативного ринку «Урожай» № 5 від 22.02.2024 року, яка видана ОСОБА_1 , вартість однієї голови індокачки станом на 18.02.2024 року становила 550 гривень (а.с.15)

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд керується наступним.

Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати власність, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Так, факт завдання позивачу шкоди з вини відповідача підтверджується постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.01.2024 року у справі № 285/7069/23. Для визначення розміру матеріальної шкоди позивачем надано суду довідку Новоград-Волинського кооперативного ринку «Урожай» № 5 від 22.02.2024 року.

У силу статей 76-80 ЦПК України вище вказана довідка є належним, достатнім та допустимим доказом у справі.

При цьому, на спростування даної довідки відповідачка суду доказів не надала.

З огляду на викладене, позивачем доведено розмір завданої матеріальної шкоди протиправними діями відповідачки, тому суд дійшов висновку, що завдана позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному розмірі.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що неправомірними діями відповідачки йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 2 000 грн 00 коп., яка виразилася у душевних стражданнях від протиправних дій відповідачки внаслідок задушення її собакою дорослих індокачок у кількості 25 штук, які він вирощував на протязі тривалого періоду, восьми місяців.

Так, враховуючи обставини, за яких позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з даною подією, глибину, тяжкість та тривалість моральних страждань, а також, виходячи з того, що у добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодувала, від протиправних дій відповідачки позивач пережив душевні страждання, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню також у повномі розмірі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується наступним.

Згідно ч. 1 та ч. 3 п. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать пов`язані із залученням свідків, спеціалісті, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем під час подачі позовної заяви до суду було сплачено 1211 грн 20 коп. судового збору.

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 265, 351 - 356 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят ) грн 00 коп. матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі ) грн 00 коп. моральної шкоди та 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - ІІ АДРЕСА_1 ),

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення 26.04.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська