П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року місто Київ

справа № 761/19626/23

провадження№22-ц/824/5905/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Авраменком Олександром Юрійовичем,на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Притули Н.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачівПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на його користь 17 359, 04 грн. грн. матеріальної шкоди, 50% витрат на правову допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.,50% судового збору в розмірі 536, 80 грн.,

з ОСОБА_3 1 000 грн. франшизи, 50% витрат на правову допомогу в розмірі 5 000, 00 грн., 50% судового збору в розмірі 536, 80 грн..

Позов обґрунтовано тим, що 24.12.2022 об 11 год. 15 хв.у м. Дніпро на перехресті вул. Запорізьке шоссе і пр-ту. Праці сталась дорожньо-транспортна подія за участю автомобілів «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортному засобу позивача, згідно звіту судового експерта Пилипенка О.С. , було завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками на суму 81 967, 27 грн. без ПДВ.Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно з полісом № 209433155. ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» визнала випадок страховим та виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 58421,16 грн.Крім того, із суми страхового відшкодування було відраховано франшизу в розмірі 1 000,00 грн.

ПрАТ «Страховою компанією «Уніка» на підставі поданої 13.03.2023 заяви ОСОБА_1 про перегляд суми страхового відшкодування було поновлено розгляд справи № /1 та направлено запит виконавцю звіту № 21075 від 26.03.2023 - ТОВ «СЗУ Україна». Останнім встановлено необхідність актуалізації звіту № 21075 і як наслідок страховиком було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування в сумі 5187,07.

28.02.2023 та 07.04.2023 на особистий банківський рахунок ОСОБА_1 від ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» надійшли грошові кошти в розмірі 58 421, 16 грн. та 5 187, 07 грн. відповідно, що в сумі становить 63 608, 23 грн.

Позивач вказує, що страхова компанія не в повному обсязі сплатила йому страхове відшкодування та сума доплати становить 17 359, 04 грн., а 1 000 грн. франшизи просить стягнути з винуватої особи - ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у вигляді утриманої франшизи в розмірі 1 000, 00 грн., 53,68 грн. судового збору та 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В позові ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Авраменко О.Ю. 28.11.2023 подав апеляційну скаргу,в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, не повно з`ясував обставини справи, що мають значення, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що у частині стягнення судових витрат суд першої інстанції прийняв рішення у частковому задоволенні позову, виходячи із сплаченої суми у розмірі 10 000, 00 грн. на правничу допомогу, задовольнивши лише 500 грн. Із сплаченої суми судового збору у розмірі 1073, 60 грн. - 53, 68 грн. відповідно. Тим самим, суд першої інстанції невірно розподілив судові витрати та порушив принцип розумності при визначенні розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно з висновком експерта з автотоварознавчого дослідження Пилипенка О.С. №06/23А від 06.03.2023, який виконано на замовлення позивача, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 внаслідок ДТП складає 81 967, 27 грн. без урахування ПДВ (а.с. 37).А відповідно до звіту оцінки вартості збитків пошкодженого ТЗ № 21075 від 29.03.2023,складеного оцінювачем Куриловичем Д.Ф. та підписаного директором ТОВ «СЗУ Україна», на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»,- 63 608, 23 грн. без урахування ПДВ (а.с. 48).

На банківський рахунок позивача двома платежами ПрАТ «Страховою компанією «Уніка» було сплачено страхове відшкодування в загальній сумі 63 608, 23 грн. Отже, на переконання позивача, сума недоотриманої ним страхової виплати становить 17 359, 04 грн. (з відрахуванням 1 000, 00 грн. розміру франшизи).

Звертає увагу, що звіт про оцінку вартості збитків пошкодженого ТЗ від 29.03.2023 №21075, що складений ТОВ «СЗУ Україна», є необ`єктивний, оцінка проведена з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(далі - Методика), а саме: огляд автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 проводився особою ОСОБА_6 у якого відсутнє свідоцтво, що надавало б можливості проводити оціночну діяльність, на підставі цього огляду вже оцінювачем з відповідним свідоцтвом Куриловичем Д.Ф. , який пошкоджений автомобіль не оглядав, складено звіт про оцінку вартості збитків пошкодженого ТЗ від 29.03.2023 № 21075, що є порушенням п. 5. 1 Методики та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Окрім того у звіті відсутні будь які фотознімки пошкодженого автомобіля, вартість запчастин та проведених робіт значно занижена від її реальної вартості. Тому вказаний звіт від 29.03.2023 № 21075 є неналежним та не допустимим доказом визначення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди в результаті ДТП.

Відповідачі ПрАТ«Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скаргапідлягає частковому задоволеннюю, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач є власником автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.11.2020.

24.12.2022 року в м. Дніпрі на перехресті вул. Запорізьке шосе і пр-ту Праці відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2023 (справа №201/119/12) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2 24 грудня 2022 року об 11 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «ГАЗ», д/н НОМЕР_1 , під час виїзду на перехрестя пр-ту Праці з вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі відволікся від керування та не встежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого скоїв зіткнення з попутним попереду автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину в порушенні ПДР України визнав.

Постанова набрала законної сили.

Отже, постановою суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 24.12.2022, відбулася з вини ОСОБА_2 ..

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 .На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно з полісом №209433155.

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування.Страхова компанія визнала випадок страховим та на підставі страхового акту сплатила 58 421, 16 грн. страхового відшкодування. Вказана сума 28.02.2023 була зарахована на картковий рахунок позивача. 07.04.2023 страхова компанія здійснила доплату страхового відшкодування в сумі 5 187, 07 грн. Отже, страхова компанія здійснила виплату в загальному розмірі 63 608,23 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» страхового відшкодування в розмірі 17 359, 04 грн, суд першої інстанції виходив із того, що страховиком винної особи у передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк (29.12.2022) було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду, який підписаний позивачем; претензій чи зауважень до проведеного огляду позивач не висловлював і своїм підписом в акті огляду підтвердив його правильність, повноту і належну фіксацію результатів; заяв про проведення додаткового огляду транспортного засобу від позивача не надходило. З огляду на те, що позивачем не доведено суду порушень вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів під час складання звіту № 21075 від 29.03.2023 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав брати до уваги замовлене позивачем за власним бажанням та на власний розсуд дослідження вартості збитку. Відтак суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення матеріальних збитків внаслідок пошкодження майна при ДТП в розмірі 17359,04 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог до ОСОБА_2 , суд першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача, а також те, що ПрАТ «СК «Уніка» було виплачено страхове відшкодування за вирахуванням суми франшизи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку в сумі 1000 грн., що дорівнює розміру франшизи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, в тому числі і витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт адвокатом Авраменком О.В., їх вартість. Однак, враховуючи, що позов був задоволений частково, суд вважав, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 500, 00 грн. та 53, 68 грн. судового збору.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених судом обставинах і відповідають вимогам матеріального права.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується на безумовній підставі, навіть, у випадку наявності вини потерпілого. Відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки не настає лише у випадку непереборної сили чи умислу потерпілого.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 21.12.2022 № 369/13458/20; від 06.07.2022 № 442/3107/21; від 19.05.2022 № 201/8818/19; від 03.05.2022 № 450/4163/18; від 26.04.2022 № 184/1641/20; від 21.04.2022.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховику.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується вносити страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами, щодо транспортного засобу «ГАЗ-330202», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована уПрАТ «Страхова компанія «Уніка», згідно з полісом № 209433155 від 10.06.2022, розмір франшизи 1000 грн. Страховик винної особи визнав випадок страховим, оцінив розмір шкоди в сумі та сплатив страхове відшкодування в розмірі 63608,23 грн.

Згідно із ст. 12 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оскільки ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, яке було визнано ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» як страховий випадок та страхове відшкодування виплачено позивачу за вирахуванням суми франшизи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 1000 грн. на користь ОСОБА_1 ..

Щодо посилання в апеляційній скарзі позивача на те, що Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 21075 від 29.29.2023 виконано особою, яка не мала на це права та з порушеннямМетодики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ст. 29 Закону України № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Наведеними нормами закону встановлено, що відповідальність страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановленого відповідним полісом ліміту відповідальності.

Відтак, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню страховиком цивільно-правової відповідальності, підлягають застосуванню спеціальні норми закону, а саме пункт 22.1 ст.22 та ст. 29 Закону України № 1961-IV.

Відповідно до чч. 1, 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон 2658-III), методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону 2658-III проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 12 Закону 2658-III, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

З матеріалів справи вбачається, що на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» складено Звіт № 21075 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаний оцінювачем Куриловичем Д.Ф. (сертифікат №599/21 суб`єкта оціночної діяльності від 09.08.2021, дійсний до 09.08.2024, виданий Фондом державного майна України ТОВ «СЗУ Україна»).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що звіт № 21075 від 29.03.2023 не суперечить вимогам законодавства та відповідно складений повноважною особою - суб`єктом оціночної діяльності, який діє на підставі сертифіката № 599/21, виданого Фондом державного майна України від 09.08.2021. Крім того, вказаний Звіт містить вказівку на те, що його було складено ТОВ «СЗУ Україна» на підставі заявки ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», правовідносини яких в свою чергу не є предметом розгляду даної справи.

При цьому, слід відзначити, що наданий відповідачем звіт про оцінку № 21075 від 29.03.2023 не є висновком експерта, в розумінні вимог процесуального закону, а є документом, що містить висновки про вартість майна, зокрема, щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 .

Також суд звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія акту огляду КТЗ від 29.12.2022 складений аварійним комісаром ОСОБА_7 та підписаний позивачем, що свідчить про згоду з його змістом. У звіті № 21075 ТОВ «СЗУ Україна» вказано, що він складений на підставі саме акту огляду від 29.12.2022, а не від 16.02.2023, з яким позивач не погодився (а. с. 45). Також зазначено, що фотографічні матеріали є невід`ємною частиною звіту та додаються на електронному носії (а. с. 44). Посилання позивача на те, що до звіту не додані фотографії КТЗ, що є порушенням Методики, спростовуються наведеним, оскільки замовником звіту виступала ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»,яка і повинна була отримати повний звіт з усіма додатковими матеріалами, в тому числі і з електронним носієм.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).

За змістом пункту 5.1 Методики за рішенням особи, яка залучила експерта, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе у разі надання нею даних, необхідних для проведення дослідження. Як вбачається зі звіту № 21075 оцінювачем Куриловичем Д.Ф. особисто КТЗ не оглядався, використано матеріали огляду спеціаліста ОСОБА_7 , що не суперечить вимогам Методики.

Так, позивач, вважаючи, що звіт № 21075 від 29.03.2023 складений з порушенням вимог законодавства, не ініціював його рецензування, за результатом якого такий звіт міг бути визнаний таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та таким, що має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість використання звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 21075 від 29.03.2023 для визначення розміру страхового відшкодування, а також не спростовано належним чином висновків вказаного звіту про оцінку.

Сам по собі наданий позивачем висновок експерта з автотоварознавчого дослідження, виконаний експертом Пилипенко О.С., не спростовує звіт оцінювача, виконаний на замовлення ПрАТ «СК «Уніка», і не може бути безумовною підставою для стягнення з страховика винної особи 17359,04 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що звіт про оцінку складено не належною особою та з порушенням нормативно-правових актів, колегія суддів вважає не обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розподілу судових витрат та порушення принципу розумності, виходячи з конкретних обставин справи, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування або зміни рішення в частині розподілу судових витрат, оскільки такі доводи не гуртуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних- з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За загальним правилом судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Установлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складаються з 10000 грн., що становить фіксовану суму гонорару за надання адвокатом правничої допомоги ( додаток до договору про надання правової допомоги від 6 квітня 2023 року). Крім того, позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у загальній сумі 1073,60грн.

Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу документи, дійшов правильного висновку про те, що позивачем підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Разом з тим, врахувавши положення п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог позивача, його витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у сумі, яка пропорційна розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, перевіряючи розраховану суму, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування позивачеві його витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно проведений розрахунок.

Установлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 5,45% ( 1000 грн. х 100% : 18359,04 грн. ).

Загальний розмір судових витрат ОСОБА_8 на професійну правничу допомогу становить 10000 грн. 5,45% від суми гонорару становить 545 грн. 5,45% від суми сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви становить 58,51 грн.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом збільшення суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які стягнуті з ОСОБА_2 а користь ОСОБА_1 з 53,68 грн. до 58,51 грн., та з 500 грн. до 545 грн., відповідно.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Авраменком Олександром Юрійовичем, задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року змінити, збільшити суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 53,68 грн. до 58,51 грн., та з 500 грн. до 545 грн. відповідно.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус