Дата документу 24.04.2024
Провадження № 2-о/334/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Коломаренко К.А., присяжних Прігожиної Г.В., Лаковського Ю.В., за участю секретаря судового засідання Цілінко А.С., представника заінтересованої особи Клименко К.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересована особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району (орган опіки та піклування) про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

встановив:

22 листопада 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, прибула до комунальної установи згідно з наказом №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР. Зарахована до списочного складу КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради та поставлений на постачання 27.05.2022 року (Наказ №147), знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час. Рішенням Оріхівського місцевого суду Запорізької області від 14 липня 2003 року у справі №2-2003 задоволено заяву «Кіровський будинок інвалідів» ЗОР та визнано недієздатною ОСОБА_1 . Підставою для визнання вказаної особи недієздатною був висновок судово-психіатричної експертизи №694 від 03.12.2002 року. На момент постановлення судове рішення не мало обмеження у часі. Після змін до ЦПК, які були запроваджені законом №2234-VIII від 07.12.2017 року, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Матеріали особової справи ОСОБА_1 та відомості на Веб-сайті «Судова влада» не містять відомостей про продовження строку дії рішення суду, а ні про повторне звернення будь-кого із заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатною. Враховуючи те, що термін дії рішення суду сплинув у січні 2020 року через 2 роки після запровадження відповідних змін до ЦПК України, просить визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити над нею опіку, покласти обов`язки опікуна на керівника установи, в якій буде знаходитися ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2023 року визначено для розгляду справи головуючого суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року визнано обов`язковою явку в судове засідання представника заявника адвоката Ярошенко О.С..

08.02.2024 року від представника заявника адвоката Ярошенко О.С. надійшло клопотання, сформоване в системі «Електронний суд», в якому просить долучити до матеріалів справи копію наказу №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР з додатками, копію витягу з акту перевірки КУ "Запорізький ДБІ" ЗОР від 16.10.2023р., проведеної ГУ Національна соціальна сервісна служба в Запорізькій області Пунктом 2.1. Акту на установу покладено обов`язок встановити опіку над евакуйованими особами.

05.03.2024 року представником заінтересованої особи ОСОБА_2 подано до суду заперечення до заяви по справі №334/10746/23, в якому зазначає, що заява про визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення опіки є незаконною, а отже не підлягає задоволенню, з огляду на те, що рішення про визнання ОСОБА_1 є чинним по теперішній час, а повторне визнання особи недієздатною не передбачено законодавством. Зазначає, що рішення суду у даному випадку не потрібно, оскільки ОСОБА_1 знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 66 ЦК України.

Представник заявника адвокат Ярошенко О.О. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. 07.03.2024 року через систему «Електронний суд» представник заявника адвокат Ярошенко О.О. подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Клименко К.О. заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки попереднє рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною не скасовано та діюче.

Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною, - адвокат Ковтун Владислав Ігорович в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату,час та місце судового засідання. 24.04.2024 року надіслав на електронну пошту суду клопотання, за змістом якого просить судове засідання провести без його участі та відмовити в задоволення заяви про визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення опіки в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлено, що рішенням Оріхівського місцевого суду Запорізької області від 14 липня 2003 року у справі №2-2003 задоволено заяву «Кіровський будинок інвалідів» ЗОР та визнано недієздатною ОСОБА_1 .

Підставою для визнання вказаної особи недієздатною був висновок судово-психіатричної експертизи №694 від 03.12.2002 року, згідно якого ОСОБА_1 виявляє помірну розумову відсталість в ступені помірно вираженої імбецильності, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до довідки №390-03 від 24.10.2023 ОСОБА_1 , 1981 року народження, прибула до комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради згідно з наказом №126 Департаменту соціального закладу населення від 26 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР».

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.4ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно норми частин 1, 2ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. ст.41ч.1,55 ЦК України).

Відповідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнанні недієздатними.

Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно частини 2 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

На цей час існує судове рішення про визнання недієздатною ОСОБА_1 . Судових рішень про поновлення дієздатності ОСОБА_1 суду не надано.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради.

Отже, помістивши ОСОБА_1 до будинку інтернату на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та його утримання цьому інтернату.

Суду не надано подання щодо призначення ОСОБА_1 опікуна - фізичної особи, як того вимагає ст. 300 ЦПК України.

Таким чином, заява Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.12,259,263-265,268,299,300 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересована особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району (орган опіки та піклування) про визнання особи недієздатною та встановлення опіки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.

Присяжні Ю.В. Лаковський

Г.В. Прігожина