РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Лутая А.М.,

при секретарі - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 грудня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2018 року збільшено розмір аліментів, що стягувалися з відповідача до 1000,00 грн. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 листопада 2019 року збільшено розмір аліментів, що стягувалися з відповідача до 2000,00 грн..

Поряд з тим, зазначила, що власних доходів та отриманих з відповідача аліментів їй не достатньо для утримання дочки, оскільки вона підросла, то і відповідно виросли її потреби. Позивач самостійно несе усі витрати на утримання, оздоровлення, лікування, навчання дочки. В той же час сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, підручники і інші необхідні товари та предмети, які необхідно купувати для потреб дитини. Дочка почала навчатися у Володимирському педагогічному фаховому коледжі ім. А.Кримського Волинської обласної ради, а також відвідує індивідуальні заняття. Всі питання щодо виховання, лікування, розвитку, навчання дочки вирішуються нею самостійно.

Також зазначила, що оскільки відповідач офіційно не працює, однак займається певною діяльністю, отримує немалі доходи, то вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 3000,00 гривень щомісячно.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.02.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Не подав відзиву та заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності, тому суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних права обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Сімейним Кодексом України (далі - СК України).

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області (актовий запис про народження № 76 від 19.02.2008 року .

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.12.2015 року з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 500 грн. на 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 листопада 2019 року змінено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.02.2018 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1000 грн. на 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, витрати на утримання такої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання доньки.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв`язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання неповнолітньої дитини.

А тому, суд при ухваленні рішення приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити розмір сплати аліментів у твердій грошовій сумі 3000,00 гривень щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

За вищевикладених обставин, враховуючи те, що відповідач працездатний, однак не працює, належне утримання дитини являється обов`язком матері і батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, в частині збільшення розміру стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.11.2019 року, із твердої грошової суми 2000,00 грн. до 3000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 листопада 2019 року та стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий А.М.Лутай