Справа № 279/1657/24
Провадження 2/279/925/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку позовного провадження в м. Коростень цивільну справу №279/1657/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Зазначила, що після смерті батька в установленому законом порядку прийняла спадщину та 11.03.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого набула право власності на земельну ділянку, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Обиходи Коростенського району Житомирської області помер ОСОБА_2 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ( а.с. 7 ) .

Згідно довідки № 119 від 07.08.2023 року, виданої виконавчим комітетом Коростенської міської ради, слідує, що згідно виписки з по господарської книги №1 за 2001 -2005 роки, домогосподарство по АДРЕСА_1 житловий будинок в приватній власності, користуванні громадянина : ОСОБА_2 ( нині померлий). Рік побудови будинку -1968. ( а.с. 26)

Згідно до довідки № 145/02-22 від 20.06.2019 року, виданої Обиходівською сільською радою Коростенського району Житомирської області, слідує, про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був постійно зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

( а.с. 27)

Відповідно архівної довідки № К /107 від 04.05.2023 року, виданої Архівним відділом Коростенської районної державної адміністрації, про те, що документальні матеріали в протоколах виконкому Обиходівської сільської ради народних депутатів Коростенського району Житомирської області в списках громадян, яким передаються земельні ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не значиться. (.с. 28)

Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневича С.О. із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. ( лист відома а.с. 11-12 )

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 247,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 392,1216-1218, 1261,1268,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.