ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9919/22
провадження № 2/753/596/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дубінкіної М.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Журавель В.І. ,

представника відповідача - Костинчука П.М. ,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмету спору

Служби у справах дітей Дарницької районної

в місті Києві державної адміністрації - Аксьонової Н.О.,

представника органу опіки і піклування - Виродової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Журавель Валентина Іванівна,

до ОСОБА_4 , в інтересах якої дії представник - адвокат Костинчук Павло Михайлович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

орган опіки та піклування - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визначити способи участі у вихованні та особистому спілкуванні його з сином.

На виконання ухвали Дарницького районного суду міста Києва 03.02.2023 року суду надано висновок органу опіки та піклування №101-3435 від 12.04.2024 року щодо доцільності визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком.

З приводу зазначеного висновку представник відповідачки - адвокат Костинчук П.М. заявив про те, що наданий суду висновок не є оригіналом, а лише паперовою копією електронного доказу, який не містить печатки, а тому не може бути прийнятий судом, як доказ у справі. Крім того, електронний примірник вказаного висновку не був направлений учасникам справи через підсистему «Електронний суд». У зв`язку з цим просив застосувати до третіх осіб захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання ухвали суду про надання висновку органу і піклування та зобов`язати третіх осіб повторно надати висновок органу опіки та піклування про визначення участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною.

Представник позивача - адвокат Журавель В.І. заперечувала проти клопотання адвоката Костинчука П.М., оскільки воно направлено на затягування розгляду справи. У зв`язку з цим просила суд визнати заявлене адвокатом клопотання зловживання процесуальними правами.

Представники третіх осіб заперечували проти клопотання адвоката Костинчука П.М., пояснили, що наданий висновок є паперовою копією електронного документа, яка засвідчена належним чином.

Суд, заслухавши учасників справи, дійшов наступних висновків.

Перш за все суд зауважує, що не розцінює клопотання представника відповідачки як зловживання процесуальними правами з огляду на наступне.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин (постанова ОП КЦС ВС від 11.11.2019 у справі №337/474/14).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність (ухвала КЦС ВС від 13.10.2021 у справі №707/1491/21.

Заявлене представником відповідачки клопотання не має характерних ознак зловживання процесуальними правами, а пов`язане з питанням щодо оформлення висновку органу опіки та піклування як письмового доказу. Клопотання було обумовлено слушними зауваженням представника відповідачки про те, що висновок органу опіки та піклування, який оформлений як електронний документ, не був поданий через підсистему «Електронний суд» та направлений учасникам справи. Крім того, клопотання було обумовлено тим, що представники третіх осіб не могли визначитись та надати пояснення, чи є поданий висновок примірником, який має силу оригіналу або належним чином завіреною копією.

З вказаних вище підстав клопотання представника позивача - адвоката Журавель В.І. задоволенню не підлягає.

Щодо клопотань, заявлених представником відповідачки - адвокатом Костинчуком П.М., то вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про зобов`язання повторно надати висновок органу опіки та піклування є необґрунтованим з огляду на те, що представником відповідача ставиться під сумнів форма документу, а не не виконання ухвали суду про надання такого висновку.

Поданий суду висновок органу опіки та піклування за формою є електронним документом, який наданий суду у паперовій формі та містить такі реквізити, як «кваліфікований електронний підпис» та «паперова копія електронного документа».

Разом з тим, ч. 5 ст. 19 СК України передбачає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Письмовий висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

Вимоги щодо оформлення та подання письмових доказів містяться у ст.95 ЦПК України, у якій, зокрема, зазначачено наступне.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст.95).

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом (ч.3 ст.95).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.95).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.95).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.95).

На відміну від ст.95 ЦПК України щодо письмових доказів, ст.100 ЦПК України містить положення щодо електронних доказів, у якій зазначено наступне.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч.1 ст.100).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч.2 ст.100).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч.3 ст.100).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (ч.4 ст.100).

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.5 ст.100).

Отже, законом передбачені такі види доказів, як письмові та електронні, а також вимоги щодо їх оформлення, які визначаються законом.

Представники третіх осіб, які є представниками органу опіки та піклування, надавши висновок органу опіки та піклування у вигляді електронного документу, не змогли пояснити в судовому засіданні, чи є поданий ними висновок письмовим або електронним доказом, оскільки не володіють інформацією щодо правил оформлення документів та їх засвідчення у Дарницькій районній в місті Києві державній адміністрації.

Проте зазначена обставина не може бути підставою для застосування до представників третіх осіб заходу процесуального примусу у вигляді штрафу з огляду на наступне.

Штраф як захід процесуального примусу застосовується до учасника справи або до його представника у випадках зловживання процесуальними правами, вчиненні дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (ст.143, ст.148 ЦПК України).

Такими випадками відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України визнаються наступні випадки невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, як ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу та зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Некомпетентність представників третіх осіб у питанні оформлення та подання доказів не може бути розцінене як ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, або зловживання процесуальними правами, або вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, а є підставою для вжиття судом заходів, які б сприяли представникам третіх осіб як учасникам справи у здійсненні їх процесуальних прав та обов`язків.

Тому, відмовляючи представникам сторін у задоволенні їх клопотань, суд вважає за можливе оголосити у справі перерву, надавши представникам третіх осіб можливість підготувати відповіді на питання, які виникли у судовому засіданні та потребують вирішенню та надати суду інформацію про затверджений порядок ведення діловодства та ведення електронного документообіг у Дарницькій районній в місті Києві державній адміністрації для оцінки висновку орану опіки та піклування як доказу по справі.

Керуючись ст. ст. 13, 43, 44, 81, 84, 143, 144, 148 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань представників сторін - відмовити.

Зобов`язати третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (, адреса: Україна, 02096, місто Київ, вулиця Ялтинська, будинок 14) та орган опіки та піклування Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію (, адреса: Україна, 02068, місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, будинок 11) надати суду інформацію про затверджений порядок ведення діловодства та ведення електронного документообігу Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 22.04.2024 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко