Справа № 2-о/593/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі судового засідання Осадці М.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, -

з участю заявника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2024 року до Бережанського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. В поданій заяві заявник просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 : заборонити перебувати за місцем спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатись на відстань менше ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Підставами таких вимог у заяві ОСОБА_1 вказано те, що 29.10.2023 року о 18 год. 17 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру щодо заявника під час якого наносив йому удари; 09 квітня 2024 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_2 в будинку заявника ображав останнього нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою, у зв`язку з вказаним фактом ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 255604, яким останньому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з потерпілим на строк 10 діб, а саме: з 10 год. 20 хв. 09 квітня 2024 року до 10 год. 20 хв. 19 квітня 2024 року.

В судовому засіданні заявник просив: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на завжди, яким визначити обмеження прав ОСОБА_1 : заборонити перебувати за місцем спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатись на відстань менше ніж 15 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву підтримав з підстав і мотивів наведених у заяві. Також заявник пояснив, що його син ОСОБА_2 проживає окремо від нього по АДРЕСА_2 , дії ОСОБА_2 29 жовтня 2023 року стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою, а тому він не хоче, щоб син до нього приходив та спілкувався з ним після подій, які мали місце 29 жовтня 2023 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 на розгляд заяви не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом було здійснено наступні процесуальні дії:

Ухвалою від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, засідання по розгляду заяви призначено на 11 год. 00 хв. 26 квітня 2024 року.

Суд, вислухавши вступне слово заявника, дослідивши докази, приходить до висновку, що вимоги які підтримує заявник слід задовольнити частково з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію насильству» (далі Закону) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно зі ст. 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи-опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Таким чином видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Згідно з ч. 8 ст. 26 Закону порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3506 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що заявник та його син ОСОБА_2 проживають окремо, оскільки заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - а заінтересована особа ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство щодо заявника за місцем проживання останнього, що підтверджується постановами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 : від 06 листопада 2023 року, якою останнього визнано винним у чиненні домашнього насильства в сім`ї фізичного характеру щодо батька ОСОБА_1 , яке полягало у нанесенні ОСОБА_1 ударів 29 жовтня 2023 року о 18 год. 17 хв. по АДРЕСА_1 ; від 25 квітня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у чиненні домашнього насильства в сім`ї психологічного характеру щодо батька ОСОБА_1 , яке полягало у висловлюванні нецензурними словами та словесних погрозах фізичною розправою ОСОБА_1 09 квітня 2024 року близько 09 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 .

Виходячи з наведеного, суд констатує, що заявник ОСОБА_1 зазнав зі сторони заінтересованої особи ОСОБА_2 домашнього насильства у формі фізичного та психологічного насильства, а відтак, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою насильства відносно заявника у майбутньому та настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а тому суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 слід задовольнити в тій частині, які відповідають фактичним обставинам та визначити обмеження прав ОСОБА_3 : заборонити наближатись на відстань менше ніж 15 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В задоволенні вимоги заявника видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 яким визначити обмеження прав ОСОБА_1 у виді заборони перебувати за місцем спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , - слід відмовити, оскільки заявник та заінтересована особа ОСОБА_2 не мають спільного місця проживання.

Розглядаючи вимогу заявника видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на завжди, суд виходить з того, що ч. 2 ст. 3506 ЦПК України визначено строк на який може бути видано обмежувальний припис, а також враховує пояснення заявника, що саме дії ОСОБА_2 29 жовтня 2023 року стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою, зважаючи на час коли мали місце такі дії ОСОБА_2 суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід встановити 3 місяці.

Відповідно до ч.3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Виходячи з наведеного судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію насильству» ст.ст. 4, 13, 82, 2501-3506, 3508 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 : заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше ніж 15 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, - на строк три місяці.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Відомості про заявника: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 .

Відомості про заінтересовану особу: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: