Компаніївський районний суд Кіровоградської області

Справа № 391/92/24
Провадження № 2/391/102/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2024р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Ревякіної О.В., за участю секретаря Качинської О.В. розглянувши в смт. Компаніївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Городецька Юлія Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Форт», в якому просить визнати виконавчий напис № 140531, вчинений 11.06.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2009 у цивільній справі № 2-156/2009 задоволено позов ВАТ КБ «Надра» до позивача та ОСОБА_2 та стягнуто солідрно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 забргованість за кредитним договором № 401/20/01/2008/840-7783/КФ від 24.01.2008 у сумі 133261,36 грн. Виконавче провадження № 52482878 з виконання виконавчого листа №2-156/2009 завершено 28.02.2017.

11.01.2024 позивач отримала постанову приватного виконавця про арешт майна боржника, винесену на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 140531 від 11.06.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК Форт» заборгованості за договором кредиту 401/24/01/2008/840-7783/КФ від 24.01.2008 у сумі 150050 грн.

Вважає, що виконавчий напис № 4140531 від 11.06.2021 вчинено з порушенням вимог законодавства, зокрема у нотаріуса були відсутні повноваження вчиняти виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, а також не було перевірено безспірність заборгованості, яку вже було стягнуто за рішенням суду та не перевірено отримання позивачем вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 23.02.2023 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу та третім особам копію ухвали та копію позову з додатками.

Сторони та треті особи в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження їм роз`яснено право звернутися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу право подати відзив на позов та право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав на адресу суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та заяву про визнання позову, просив суд вирішити питання про поверення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову.

Враховуючи відсутність вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2009 задоволено позов ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 401/20/01/2008/840-7783/КФ від 24.01.2008 в розмірі 133261,36 грн.

На підставі вищевказаного рішення суду 16.06.2009 відкрито виконавче провадження № 13336852 з виконання виконавчого листа № 2-156/2009 виданого 25.05.2009 Компаніївським районним судом Кіровоградської області про стягення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 133261,36 грн.

25.05.2011 виконавче провадження завершено згідно п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 11.06.2021 вчинено виконавчий напис № 140531 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 401/24/01/2008/840-7783/КФ від 24.01.2008 в сумі 150050 грн., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , правонаступником якого за договорами відступлення прав вимог є ТОВ «Фінансова Компанія ФОРТ» (а.с.12).

Постановою від 21.01.2022 приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. відкрито виконавче провадження № 68232787 на підставі виконавчого напису нотаріуса №140531, виданого 11.06.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача загальної суми заборгованості в розмірі 150050 грн. (а.с. 11)

Постановою від 20.12.2023 приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. описано та арештовано майно що належить боржнику ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 68232787 (а.с.10)

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно достатті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість бо інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинноюпостанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Відповідно ст.265 ч.2 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Тобто, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити такі вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до позивача та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вжитих заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.02.2024 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні на підставі оскаржуваного виконавчого напису.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору на загальну суму 908,40 грн., що складається з судового збору за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову, а інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 140531, вчинений 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» заборгованості у розмірі 150050,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» на користь ОСОБА_1 908,40 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 908,40 грн. судового збору.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України, застосовані судом заходи забезпечення позову згідно ухвали суду від 23.02.2024, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт», юридична адреса: 03035 м. Київ, площа Соломенська,2 , офіс 102-Б, ;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5;

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградс ької області Городецька Юлія Сергіївна, 25006, м.Кропивницький вул. В`ячеслава Чорновола, 20, офіс 310.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області О.В. Ревякіна