Справа № 577/699/24
Провадження № 2/577/414/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 30200,00 грн. заборгованості за кредитним договором, 3028,00 грн. судового збору та 13000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Вимоги обґрунтовані тим, що 29.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 4365012 , за умовами якого відповідач отримала 5 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 28.06.2021року. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови Кредитного договору № 4365012. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість.

13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 4365012 від 29.05.2021 року.

В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4365012 від 29.05.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 30200,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24250,00 грн.; заборгованість за комісією 950,00 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.3 зворот).

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовному в якому відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме на загальну суму 8750,00 грн. Крім того, просить вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням понесених нею судових витрат на загальну суму 3000,00 грн. (а.с. 59,64).

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №4365012 (а.с.5-12).

13.01.2022 року між TOB «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4365012 від 29.05.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.17-20) У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4365012 від 29.05.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с.23-28)

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача.

Згідно розрахунку позивача станом на 09.01.2024 року заборгованість відповідача по договору складає 30200,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 24250,00 грн.; заборгованість з комісії 950,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що договори укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.

Відносно договору, який був укладений з ТОВ «МІЛОАН» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи у їх сукупності підтверджується перерахування позичальнику коштів в сумі 5000 грн. за кредитним договором, укладеним з ТОВ «МІЛОАН». Також матеріали справи не містять доказів того, що ці кошти були відповідачем повернуті. Відтак, кошти, надані відповідачу як тіло кредиту підлягають поверненню.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За умовами договору між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» сторони погодили сплату процентів 2,5% на добу та строк, на який надається кредит 30 днів зі строком повернення до 28.06.2021 року.

Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав повернути позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 28.06.2021 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Тобто, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору, тому, починаючи із 28.06.2021 року товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і у позивача.

Таким чином, правомірно були нараховані та підлягали сплаті відповідачем відсотки, нараховані за період з 29.05.2024 року по 28.06.2021 (30 днів) в сумі 3750,00 грн. (5000х2,5/100х30) .

Враховуючи викладене, правомірно нарахована сума заборгованості за вказаним кредитним договором становила 9700,00 грн. (5000 грн. тіло кредиту, 3750 грн. проценти, 950 грн. - комісія).

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 4365012 від 29.05.2021 за період з 29.05.2021 року (дата укладання договору) до 28.06.2021 року (включно) в розмірі 3750 грн., заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000 гривень, та комісія в розмірі 950, грн., що підтверджується графіком розрахунків, який є додатком до кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3) ч.2 ст .141 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.

Судом встановлено, що 02.01.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023. Надана платіжна інструкція № від 10.01.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №364 від 02.01.2024 року на суму 13 000 грн., витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року (а.с.40 зворот-45).

Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На думку суду, понесені ТОВ «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, 08.04.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Юсан І.О. укладено договір про надання правової допомоги, надана платіжна інструкція Р24АD6680 від 11.04.2024 року на суму 3000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 526,527, 530, 1050, 1054 ЦК України ,ст.ст. 10-13,76-81, 141, 247, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () заборгованість за кредитним договором про споживчій кредит № 4365012 від 29.05.2021 року у розмірі 9700 (дев`ять тисяч сімсот) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн.60 коп. та 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 13672 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса м. Київ, вул. Мечнікова, 3,офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя Рідзевська І. О.