Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2967/23
Провадження № 2/553/343/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає змінити розмір аліментів, визначених рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2022 у справі № 554/841/19, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини на частину усіх видів доходів відповідача щомісячно але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2012 та мають двох спільних синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на утримання яких відповідач сплачував аліменти за відповідними судовими рішеннями. Так, на утримання сина ОСОБА_3 відповідач зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1/6 частини доходу до досягнення дитиною повноліття, а на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини доходу до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Наразі старший син сторін ОСОБА_4 досяг 23 років і втратив право на аліменти, внаслідок чого виконавче провадження було закрито. З посиланням на покращення матеріального стану відповідача, у зв`язку із припиненням сплати аліментів на одного із синів, з урахуванням збільшення витрат на утримання сина ОСОБА_3 , якому виповнилось 14 років, позивач прохає задовольнити позов та змінити розмір аліментів на частину доходу відповідача, який не перевищує законодавчо закріплений розмір аліментів та буде відповідати інтересам дитини.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023 справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в порядку ст.33 ЦПК України, було передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

За ухвалою судді Парахіної Є.В. від 08.11.2023, справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.11.2023 №1162/0/15-23 суддю Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 звільнено з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату суду №189 від 06.12.2023 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку із виходом судді ОСОБА_5 у відставку був призначений повторний автоматизований розподіл справи № 553/2967/23.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023, вказану цивільну справу передано на розгляд судді Високих М.С.

Ухвалою суду від 07.12.2023 справу прийнято до провадження з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, позивач в судове засідання не прибула, звернувшись із клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

22.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи документів на підтвердження надання йому статусу особи з інвалідністю ІІ групи. Одночасно відповідач прохав розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання 25.04.2024 не прибула, про розгляд справи належно повідомлена, звернулася з клопотанням про проведення судового засідання за її відсутності. Будучи присутньою в судовому засіданні 16.04.2024 проти задоволення позову заперечувала за безпідставністю.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 25.04.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши позиці сторін, дослідивши приєднані до справи матеріали судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.20212 та мають двох спільних синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між сторонами у справі тривали неодноразові судові провадження щодо утримання спільних дітей.

Останніми за часом судовими рішеннями з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини доходів та на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини доходів.

Постановою державного виконавця від 27.09.2023 виконавче провадження № 70083761 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на його утримання закінчено, заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 19.12.2022 складала 34168,01 грн, повністю боржником погашена.

Встановивши фактичні обставини справи, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства.

Так, відповідно до ч.7 та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Разом із тим, та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.

Виходячи із змісту позову наразі на утримання сина ОСОБА_3 присуджені аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, якого не достатньо для задоволення потреб чотирнадцятирічної дитини, матеріальне становище відповідача зазнало змін внаслідок припинення стягнення аліментів на старшого сина.

Стороною відповідача жодних доказів на спростування цих обставин подано не було, правом подання відзиву відповідач також не скористався. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує пенсійні виплати, що свідчить про його можливість утримувати неповнолітнього сина.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками.

Так, згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені позивачем обставини та відсутність обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог, суд доходить висновку щодо необхідності зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення з 1/6 на частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, він підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, визначених на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2022 у справі № 554/841/19.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з часу набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Раніше виданий, на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2022 виконавчий лист у справі № 554/841/19 відізвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих