КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Київ.

Справа №756/1489/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9174/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року (ухвалено у складі судді Белоконни І.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ

Позивач через свого представника звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з цивільним позовом до суб`єкта владних повноважень Управління забезпечення оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій про поновлення його на посаді помічника начальника чергової зміни (з пошуку і рятування на об`єктах гірничої галузі та туристів) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 29 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу аргументує тим, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Звертає увагу, що учать суб`єкта владних повноважень у спорі не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції цей спір.

Вказує, що посада позивача, з якої його було звільнено, а саме помічник начальника чергової зміни (з пошуку і рятування на об`єктах гірничої галузі та туристів) відділу оперативно-чергової служби Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, не відноситься до категорії державних службовців публічної служби. Крім того призначення на току посаду не передбачає проведення конкурсу в порядку визначеному ЗУ «Про державну службу».

Звертає увагу, що звільнення позивача з посади регламентовано виключно положеннями КЗпП України про що зазначено в наказі від 21.04.2023 року

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

27 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив ДСНС України на апеляційну скаргу, яким просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В судовому засіданні з використанням засобів відео зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач чи його представник в судове засідання не з`явились, були належно повідомлені про дату та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд зробив висновок, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки вказана позовна заява не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Спір між сторонами виник у зв`язку із виданням начальником Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій наказу № 108-к від 21.04.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника начальника чергової зміни (з пошуку і рятування на об`єктах гірничної галузі та туристів) відділу оперативно-чергової служби Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту, у зв`язку із скороченням штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Тобто вказаний спір, що виник між сторонами, стосується проходження позивачем публічної служби. В цей же час, спори, пов`язані з проходженням публічної служби, розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що позов було пред`явлено до Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника начальника чергової зміни (з пошуку і рятування на об`єктах гірничної галузі та туристів) відділу оперативно-чергової служби Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, у зв`язку із скороченням штату працівників, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

Скаржник аргументує апеляційну скаргу тим, що посада, з якої його було звільнено не відноситься до державних службовців та не передбачає проведення конкурсу в порядку визначеному ЗУ «Про державну службу», а тому спір щодо звільнення з такої посади повинно розглядатися в цивільному судочинстві.

Однак колегія суддів не погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 757/15346/18-ц дається тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС У країни юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до Положення про управління забезпечення оперативно-рятувальної служби цивільного захисту державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом ДСНС 05.03.2013 № 64, Управління забезпечення оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій - підрозділ центрального підпорядкування Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Управління є юридичною особою публічного права.

Крім того відповідно до пункту 2.9. Посадової Інструкції помічника начальника чергової зміни (з пошуку і рятування на об`єктах гірничної галузі та туристів) відділу оперативно-чергової служби Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, помічник НЧЗ зберігає службову інформацію та державну таємницю.

Відповідно ж до п. 5.1. Посадової Інструкції, помічник НЧЗ, повинен знати ЗУ «Про запобігання корупції».

Київський апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що вищезазначене є ознаками публічно-правового спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що звільнення позивача з посади регламентовано виключно положенням КЗпП України, не спростовують висновки суду першої інстанції, адже це не є обов`язковою ознакою цивільного чи публічно-правового спору.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №460/280/19 зазначено, що для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства необхідно встановити: по перше, чи є спір за своєю природою правовим, тобто чи звернення з позовом спрямоване на вирішення юридичного конфлікту між учасниками правовідносин; по друге, чи має такий спір ознаки публічно правового, тобто чи позовні вимоги ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо особи не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. У протилежному випадку суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини є публічно-правовими та не можуть бути предметом спору в цивільному процесі, а висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість чи обов`язок скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська