Справа № 565/459/24
Провадження № 2/565/213/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 06 листопада 1988 року Степангородською сільською Радою Володимирецького ЗАГСу Ровенської області, про що зроблено запис № 4.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 12 серпня 2012 року сторони не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, між подружжям відсутні будь-які відносини та зв`язки, мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки. Між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Змусити чоловіка прибути до відділу ДРАЦС для подання спільної заяви про розірвання шлюбу позивач не може, тому звернулася до суду.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 квітня 2024 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причини неявки не повідомив, відзиву не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

06 листопада 1988 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) уклали шлюб, про що Степангородською сільською Радою Володимирецького ЗАГСу Ровенської області зроблено запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 06 листопада 1988 року.

Спільних неповнолітніх дітей на день подання позовної заяви про розірвання шлюбу сторони не мають.

Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна.

У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач у позовній заяві вказала, що після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».

Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 06 листопада 1988 року, про що Степангородською сільською Радою Володимирецького ЗАГСу Ровенської області зроблено запис № 4.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя Г. В. Бренчук