Номер провадження 2/629/353/24
21.11.2023 року до Московського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком.
15.12.2023 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова справа була направлена за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
15.01.2024 року на адресу Лозівського міськрайонного суду Харківської області з Московського районного суду м.Харкова за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбу з відповідачкою, який 10.12.2019 року рішенням Близнюківського районного суду Харківської області було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони проживають окремо, донька мешкає разом з позивачем та його батьками. Для дитини створені всі належні умови для проживання та розвитку. Весь час донька перебуває на утриманні позивача, він несе всі витрати пов`язані з її розвитком та вихованням, в свою чергу відповідачка не має постійного заробітку, який може забезпечити потреби та належні умови розвитку дитини. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки, у зв`язку з вищевказаним, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Провадження по справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.
У судове засідання відповідачка не з`явилася, до розгляду справи по суті, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Надала ксерокопію свідоцтва про шлюб, згідно якого вона змінила прізвище на ОСОБА_4 .
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, надав висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідачем визнано позов до розгляду справи по суті.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано 01.07.2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 831, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10).
Як зазначає позивач, шлюб між сторонами було розірвано 10.12.2019 року рішенням Близнюківського районного суду Харківської області.
Від вказаного шлюбу є неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).
Як вбачається з акту про фактичне місце проживання особи, складеного свідками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про те, що відповідачка фактично проживала з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.07.2011 року до 15.09.2018 року (а.с.22).
ОСОБА_1 у позові зазначає, що донька постійно проживає з ним та його батьками за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачка не приймає участі у вихованні дитини.
Згідно до характеристики наданої класним керівником, дитина ОСОБА_3 навчається у Харківському ліцей №128 з 1 класу. Зарекомендувала себе старанною ученицею, фізично розвинена, стримана, врівноважена, товариська. Батьки розлучені, живуть окремо, дитина живе з батьком. Батько, ОСОБА_1 бере активну участь у навчанні та вихованні доньки, забезпечує її всім необхідним, цікавиться навчальним процесом, успіхами дитини (а.с.23).
Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей, дитина проживає з позивачем, за адресою: АДРЕСА_1 , де для її повноцінного розвитку створені всі умови. Батько дитини працює в ТОВ Колін Сервіс Технології на посаді друкаря. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості на території України станом на 15.03.2024 року не знятої чи не погашеної судимості немає. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Дитина перебуває на обліку у КНП Міська дитяча поліклініка №7 з 2012 року, та згідно до довідки з якої, у період з 25.09.2019 року по 28.03.2023 року до поліклініки дитину супроводжувала мати, а з 12.02.2024 року тільки батько. Під час бесіди з дитиною, остання повідомила, що проживає з батьком, мати мешкає окремо, у іншому місті, дитина в подальшому бажає мешкати з батьком. Враховуючи вищевикладене, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.55-56).
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до статті 8 Закону України«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини та враховуючи тривалість проживання доньки разом з батьком, добросовісне виконання ним батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання доньки та розвиток, беручи до уваги, визнання відповідачкою позовних вимог, та те, що визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права спілкування з дитиною та участі в її вихованні та утриманні, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку неповнолітня ОСОБА_3 не змінюватиме своє місце проживання та залишиться проживати з батьком у звичному для неї середовищі.
Щодо судових витрат, суд виходить з наступного.
В позові ОСОБА_1 просив стягнути судові витрати з відповідачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи те, що позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути половину судового збору з відповідачки на користь позивача, інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , третя особа: Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком - задовольнити в повному обсязі.
Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 , 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 536,80 грн.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Харківської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , з державного
Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження за адресою: вул. Чернишевська, буд.55, м. Харків, 61002.

Суддя Т.О.Каращук