Справа №534/2985/23
Провадження №2-о/534/92/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Морозова В.Ю, за участю: секретаря судового засідання Лук`янчикової О.А., заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення останнього місця проживання спадкодавця,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто станом на 08.10.2023 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Факт смерті ОСОБА_3 було зареєстровано 09.10.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про що 09.10.2023 року складено актовий запис №371.

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комсомольською міською радою 09.07.2008 року на підставі розпорядження від 09.07.2008 року № 175.

На момент смерті ОСОБА_3 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однак її місце проживання не було зареєстровано або задекларовано у встановленому законом порядку.

Зокрема, із довідки, виданої Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області №20-11/5360 від 22.11.2023 року слідує, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак 16.05.2018 року знята з реєстрації місця проживання на підставі особисто поданої заяви. Із цієї ж довідки слідує, що відомості про реєстрацію місця проживання матері заявника на день смерті відсутні.

Ухвалою суду від 03.01.2024 провадження у справі відкрито.

Заінтересована особа звернулися на адресу суду з клопотаннями в якому прохала провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 надали покази за змістом, яких підтвердили факт того, що ОСОБА_3 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши заявника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.10.2023 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є матір`ю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1990 (а.с.5-6).

Згідно довідки виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, від 22.11.2023 №20-11/5360 ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 25.03.2009 по 16.05.2018 та була знята з реєстрації місця проживання згідно особистої поданої заяви. Відомості про реєстрацію місця проживання на день смерті відсутні. (а.с. 8).

Відповідно до виписки № 3969 із медичної картки стаціонарного хворого від 20.09.2023 у пункті «3 Місце проживання хворого заначено АДРЕСА_1 ». (а.с. 9).

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_3 мала зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 09.07.2008, квартира яка знаходиться за адресою; АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по 1/3 частині у кожного. (а.с. 11).

Зміна прізвища заявника відбулася у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 29.04.2022. (а.с. 7).

Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника .

За приписами п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки.

Згідно норм ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт останнього місця проживання спадкодавця ОСОБА_3 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , за таких обставин заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.263, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення останнього місця проживання спадкодавця задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, станом на 08 жовтня 2023 року, постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Повне ім`я заінтересованої особи: ОСОБА_2 області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ