УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 2-227/2010

провадження № 61-1493ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 липня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року за заявою державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом прокурора Роздільнянського району Одеської області в інтересах держави, в особі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року державний виконавець Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Роздільнянського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м. Одеса)) звернувся до суду з заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа, замість втраченого оригіналу виконавчого листа №2-227, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») заборгованість по кредитному договору на суму у розмірі 110 495 грн 46 коп.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 липня 2023 року у задоволенні заяви державного виконавця Роздільнянського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 липня 2023 року змінено й виключено з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції посилання на відсутність звернення державного виконавця із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. В іншій частині судове рішення першої інстанції залишено без змін.

У січні 2024 року АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Приходько В. М., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить зазначені судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 лютого 2024 року касаційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 лютого 2024 року заявник направив до суду запитувані матеріали.

Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), зазначила, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах установленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив й суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 березня 2010 року задоволено позов прокурора Роздільнянського району в інтересах держави, в особі відкрито акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суму залишку кредитної заборгованості за договором від 23 вересня 2008 року № 1859, яка станом на 22 грудня 2009 року становила суму у розмірі 110 495 грн 46 коп. та судові витрати. Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 06 травня 2010 року та було звернуто до примусового виконання.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції Мельниченко Я. Е. від 25 серпня 2010 року ВП НОМЕР_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-227, виданого 10 серпня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» кредитної заборгованості у розмірі 110 495 грн 46 коп.

02 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Зазначено, що під час розгляду вищевказаної заяви (справа № 2-227/2010), судом досліджувався лист Роздільнянського міжрайонного ВДВС Південного МУ МЮ (м. Одеса) від 18 вересня 2020 року № 24469, відповідно до змісту якого АТ «Державний ощадний банк України» було повідомлено про те, що згідно з даними АСВП у провадженні ВДВС не перебувають виконавчі провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк».

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 грудня 2020 року (справа №2-227/2010), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 травня 2021 року, відмовлено у задоволенні АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Вказані судові рішення мотивовано тим, що банк не надав суду достатніх доказів втрати оригіналу виконавчого документа, не надав доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не виконано. Не доведено, що стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати, не здійснено.

Вказано, що ВДВС будь-яких доказів щодо направлення оригіналів виконавчих документів від 10 серпня 2010 року № 2-227/2010 та їх отримання АТ «Ощадбанк» не надав. Однак, оскільки судове рішення не виконано, тому заявник просив суд видати його дублікати.

Отже, як правильно визначено судами першої та апеляційної інстанції, що обставини, на які посилається заявник, належним чином не доведено, належних та допустимих доказів дійсної втрати оригіналу виконавчого листа до суду не надано.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з його втратою, заявник повинен повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Постановою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) визначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Отже, з огляду на те, що дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання, слід визнати правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у видачі виконавчого листа.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року за заявою державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімової Анастасії Валеріївни про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара