25.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/2938/24
Провадження № 4-с/205/17/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючої судді Бізяєвої Н.О. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , стягувач держава, заінтересована особа: Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , стягувач держава, заінтересована особа: Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії державного виконавця.

Вимогами скарги заявник визначив:

-визнати протиправною бездіяльність Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту нерухомого майна реєстраційний номер 10321231, зареєстрованого 04.10.2010, підстава обтяження: постанова про накладення арешту та заборони його відчуження, в рамках ВП № 19049252.

- зобов язати Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 .

Скарга подана в порядку Розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Розділ VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" передбачає можливість звернення до суду сторін виконавчого провадження із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї доказів, у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 19049252 з примусового виконання виконавчого листа №1-625 від 02.02.2010 року виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_1 на користь Держави. 13.05.2010 року державним виконавцем Дмитрієвою С.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, визначено строк зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить три роки, зазначене виконавче провадження знищено.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» зі скаргою можна звертатися лише під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку ЦПК України.

У випадках, коли арешт майна проводився на виконання вироку суду для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, особа має право звернутися до суду з майновою вимогою позову про звільнення майна з-під арешту, подавши до суду позовну заяву в порядку Розділу III ЦПК України «Позовне провадження».

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державна фіскальна служба (на сьогодні Державна податкова служба України).

Оскільки, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, а не з позовною заявою, як передбаченого ЦПК України, скарга не підлягає розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити. Разом з тим, скаржнику слід роз`яснити право на звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту майна.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали направити заявнику.

Суддя: Н.О. Бізяєва