Справа № 367/7084/23
Провадження №2/367/1749/2024
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Третяк Я.М.

за участю секретаря судового засідання Люліної О.С.,

прокурора Годлевської-Коновалової А.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбара Андрія Вікторовича, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбара Андрія Вікторовича, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбар А.В., який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер :01:078:0116 площею 0,0023 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 44910557, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 08.11.2021 відповідач ОСОБА_1 , який є іноземцем та не є громадянином України, успадкував спірну земельну ділянку та відповідно до вимог ст. 81 Земельного кодексу України протягом року мав її відчужити.

У зв`язку з невідчуженням відповідачем протягом року спірної земельної ділянки прокурор з посиланням на ст. 145 Земельного кодексу України просить суд конфіскувати її в дохід держави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.09.2023 зазначений позов розподілено в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою суду від 04.10.2023 за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження від керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбара А.В. найшла заява про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер :01:078:0116 площею 0,0023 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 44910557, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову керівник прокуратури вказує, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення про задоволення позову ускладнить або унеможливить виконання такого рішення, оскільки вважає, що наявний обґрунтований ризик відчуження відповідачем спірної земельної ділянки.

У підготовчому засіданні прокурор заяву про забезпечення позову підтримала та просила накласти арешт на спірну земельну ділянку.

Відповідач у підготовчому засіданні, не погоджуючись з позовом, зазначив, що спірна земельна ділянка дійсно ним успадкована після смерті його батьків, про необхідність її відчуження протягом року не знав, оскільки нотаріус йому повідомив лише про необхідність вирішення питання щодо його громадянства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3, 4 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, ухваленої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно Інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №373934052 від 11.04.2024 земельна ділянка кадастровий номер :01:078:0116 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0023 га та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер 775, виданого 08.11.2021, видавник приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочна О.А.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, беручи до уваги предмет спору щодо конфіскації земельної ділянки, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом арешту на спірну земельну ділянку є співмірним заходом забезпечення позову, його невжиття може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а відтак заява підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладення арешту може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 154, 353-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбара Андрія Вікторовича, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області Турбара Андрія Вікторовича, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки задовольнити.

Накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:078:0116 площею 0,0023 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (номер запису про право власності 44910557, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація про стягувача (позивач): Бучанська окружна прокуратура Київської області (код ЄДРПОУ - 02909996, адреса: 08292, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 106).

Інформація про боржника (відповідач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому хвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Я.М.Третяк