Провадження № 2/522/1642/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явились.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 до Приморського суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) одноразово у розмірі 23 422,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.09.2010 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1168. Від шлюбу строни мають двох спільних дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

04.07.2022 Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/8104/22 видано судовий наказ про стягнення аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення обома дітьми повноліття, починаючи з 30.06.2022. Відповідач в додаткових витратах участі не приймає, життям дітей не цікавиться, жодної участі та додаткової допомоги не надає. У 2022 2023 доньки мали проблеми із зубами. Витрати на лікування зубів, купівлю канцтоварів для школи, одягу і т.д. склали 46 845,00 грн, половину вартості яких, а саме 23 422,50 просить стягнути з відповідача.

25.12.2023ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.01.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (додаток копія витягу з реєстру територіальної громади на 2 аркш.).

30.01.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

12.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 9 965,00 грн, в іншій частині просить суд відмовити.

07.03.2024 від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, а саме в розмірі 7 636,00 грн, та просить розгляд справи провести без участі сторони відповідача.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).

27.10.2022 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4801/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

04.07.2022 Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/8104/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення обома дітьми повноліття, починаючи з 30.06.2022.

Позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дітейв сумі 46 845,00 грн, які складаються з витрат на лікування зубів, купівлю канцтоварів для школи, одягу і т.д., що підтверджується наданими товарними чеками та рахунками з Geranina dental clinic.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини.

Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Стороною позивача надано рахунки на лікування зубів доньок у Geranina dental clinic у розмірі 37 770,00 грн. Однак, враховуючи, що аліменти з відповідача стягуються з 30.06.2022, а шлюб між сторонами розірвано 27.10.2022, тому рахунки на відвідування лікаря стоматолога до 30.06.2022 не приймаються судом до уваги, оскільки оплачувались за спільні кошти подружжя (№ 2055 від 11.05.2021 1450 грн, № 2367 від 10.06.2021 1450 грн, № 2368 від 10.06.2021 1450 грн, № 2488 від 19.06.2021 2 900,00 грн, № 2489 від 19.06.2021 - 2 800,00 грн, № 2564 від 19.07.2021 900,00 грн, № 4198 від 18.01.2022. 2000,00 грн, № 4197 від 18.01.2022 2 000,00 грн, № 4239 від 24.01.2022 2 000,00 грн, № 4257 від 25.01.2022 2 000,00 грн, № 4740 від 11.05.2020 5 350,00 грн). Решта платежів у розмірі 15 270,00 грн є належними та допустимими доказами понесення разових додаткових витрат у вигляді коштів на лікування зубів доньок, тому суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають до задоволення в цій частині та стягненню з відповідача половинити від зазначених вище понесених витрат у сімі 7 635,00 грн.

Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на купівлю одягу, канцелярії, речей індивідуального користування та іншого, оскільки зазначені витрати не входять до додаткових витрат на утримання дітей та є складовою частиною аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 349,99 грн, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на дітей у розмірі 7 635,00 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 349,99 грн судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 18.03.2024.

Суддя І.А. Павлик