КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року місто Київ.

Справа №756/200/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6663/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер Поліс» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року (ухвалено у складі Яценко Н.О. , повний текст складено 05.09.2023 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» про стягнення страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ

Позивач через адвоката Вигулярного І.В. 09.01.2023 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Інтер-поліс» про відшкодовування матеріальної та моральної шкоди, стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказує, що 07.10.2022 о 09 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 керуючи ТЗ «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр-ту С.Бандери, 36 у м.Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та як наслідок не виконав вимогу знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», та допустив зіткнення з ТЗ марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

11.11.2022 постановою Оболонського районного суду м.Києва у справі №756/10047/22 зазначено, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 та 8.4 ПДР та йоговизнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено штраф.

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на підставі полісу №ЕР/209973891 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.07.2022.

Позивач звернувся до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля та отримав страхове відшкодування в сумі 113 270,58 грн.

Разом з тим, відповідно до звіту №1-10/22 від 21.10.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу матеріальний збиток складає 187 759 грн.

Позивач вказує, що страховик відповідає в межах суми страхового відшкодування, як вказано вище, страховик сплатив лише частину коштів, виходячи з лімітів суми відшкодування, проте недоплатив 46729 грн. 42 коп. , а саме: 160 000 - 113 270,58 =46 729,42 грн.

Таким чином, з ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-поліс» підлягає стягненню сума в межах страхового відшкодування, а саме 46 729,42 грн.

Позивач покликається, на ту обставину, що вина відповідача щодо пошкодження його транспортного засобу повністю встановлена постановою Оболонського районного суду міста Києва, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, а тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та завданою матеріальною шкодою за мінусом суми страхового відшкодування, у розмірі 187 759грн. - 160 000 грн. = 27 759 гри.

Крім матеріальних збитків, позивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП, як безпосередньо під час її вчинення так і після неї. До негативних наслідків позивач відносить нервовий стрес, який він пережив під час ДТП, оскільки в цей час знаходився за кермом свого автомобіля.

Також Позивач дуже глибоко переживає завдання пошкоджень його транспортному засобу, який був придбаний ним лише у серпні 2022 року, тобто за два місяці до дорожньо-транспортної пригоди та був позбавлений засобу пересування.

Крім того, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою Позивач не зміг вчасно поїхати у відрядження, оскільки вимушений був ремонтувати пошкоджений автомобіль.

Зважаючи на викладене, позивач оцінює моральну шкоду, в якості компенсації у розмірі 50 000 грн.

Позивач поніс витрати щодо сплати судового збору 1073 грн. 60 коп. та 2684 грн. та очікує понести витрати в сумі 50 000 грн.

Посилаючись на ст.ст. 16, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 27 759 грн., моральну шкоду в сумі 50 000 грн.; стягнути з ПрАТ СК "Інтер-поліс" на свою користь не доплачене страхове відшкодування в сумі 46 729 грн. 42 коп.

За заявою позивача ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 були залишені без розгляду.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року позов до СК задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 16 450 (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 74 коп.

Стягнутоз Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 377 грн. 95 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» - Гусєв Павло Володимирович 02 січня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, оскільки судом було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права і неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Не погоджуючись з висновками суду та посилаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таким операціям.

А тому зазначає, що розмір страхового відшкодування розраховується на підставі звіту та становить суму відновлювального ремонту з урахування зносу на змінені деталі та вирахування ПДВ у разі ненадання доказів проведення ремонту транспортного засобу. Таким чином, ПрАТ СК «Інтер-Поліс» було зменшено розмір відшкодування на суму ПДВ та сплачено кошти у розмірі 113 270,58 грн. у строки встановлені Законом.

Звертає увагу, що кожен чек, наданий позивачем як доказ оплати ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі наданого раніше акту виконаних робіт, має різне призначення та є незрозумілим , якому саме СТО було перераховано кошти, оскільки було сплачено через термінал банку та не вказано ні отримувача коштів, ні рахунок куди буде перераховано кошти.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

ОСОБА_2 своїм правом на надання відзиву не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно із ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 07.10.2022 о 09:20 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ Sens (д.н.з. НОМЕР_1 ) по просп. С.Бандери, 36 у м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та як наслідок не виконав вимоги знаку пріоритету 2.1. «Дати дорогу», та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Toyota Camry (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пунктів 2.3.б) та 8.4.б) Правил дорожнього руху.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва, від 11.11.2022 року, у справі №756/10047/22, ОСОБА_3 визнано винним, в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.15).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди з вини ОСОБА_3 не потребує окремого доказування.

Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вірно встановив вину ОСОБА_3 у ДТП.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на підставі полісу №ЕР/209973891 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.07.2022. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с. 14).

ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 113270 грн. 58 коп., що не оспорюється сторонами.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вважав, що з урахуванням того, що позивачем надано суду докази на підтвердження того, що належний позивачу автомобіль відремонтовано, оплата проведена на СТО і в тому числі проведено оплату ПДВ, суд дійшовдо висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 16450 грн. 74 коп..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 вказаного Закону).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 22.1 ст.22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (ст.35 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст.29 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З аналізу вищевказаних норм права вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Згідно пункту 36.2 ст.36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідач зазначає, що страховиком виплачена уся необхідна сума, оскільки через ненадання позивачем доказів проведення ремонту транспортного засобу розмір страхового відшкодування розраховується з урахуванням зносу та вирахування ПДВ. Однак доказів того, що вирахувана зі страхової виплати сума коштів складається саме з ПДВ відповідач суду не надав. Крім того апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи достатньо доказів проведення ремонту транспортного засобу та його оплати позивачем.

Згідно зі ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження проведення ремонту, суд обґрунтовано їх прийняв, а доводи апеляційної скарги про те, що з наданих позивачем доказів не можливо встановити на якому СТО проводився ремонт є недоведеним припущенням представника відповідача.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали б на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер Поліс» - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська