Справа № 522/715/24
Провадження № 2/522/2976/24
УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника відповідача адвоката Бибки Т. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

23.01.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бибка Т. Я., через підсистему «Електронний суд» подав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України. Аналогічне клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку 29.01.2024.

В обґрунтування клопотання відповідач указує, що у грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №522/23283/23-Е. Ухвалою суду від 16.01.2024 роз`єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Вважає, що прийняття судом до свого провадження та подальший розгляд справи про розірвання шлюбу порушує приписи цивільного законодавства та значно ускладнює реалізацію прав сторони цивільного процесу, з огляду на територіальну віддаленість суду, а тому, на його думку, існують виключні підстави для передачі справи про розірвання шлюбу для розгляду до іншого суду. Указує, що звертаючись до суду з позовною заявою про поділ майна та розірвання шлюбу, ОСОБА_2 урахувала вимоги ч. 1 ст. 30 ЦПК України щодо виключної підсудності позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, у зв`язку з чим, з огляду на позовні вимоги та приписи законодавства, такий вибір суду останньою не порушував правил територіально юрисдикції (підсудності) справ. Однак, після виділення судом справи про розірвання шлюбу в самостійне провадження, її подальший розгляд Приморським районним судом м. Одеси є неможливим в силу приписів ч. 1 ст. 27 та ч. 2 ст. 28 ЦПК України. Зазначає, що позивач та відповідач з 2004 року мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально знаходиться в Печерському районі міста Києва, у зв`язку з чим вважає, що оскільки жодна зі сторін не має зареєстрованого місця проживання чи перебування на території Приморського району міста Одеси, то відсутні й підстави для розгляду даної справи вказаним судом.

01.02.2024 до суду від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Єрмак О. В., надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю, посилаючись на те, що нормами Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Бибка Т. Я. у судовому засіданні клопотання просила задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Представник позивача адвокат Єрмак О. В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Бибки Т. Я. дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Правила визначення територіальної юрисдикції (підсудності) врегульовані нормами параграфу третього Глави другої ЦПК України.

Так, частина перша статті 27 ЦПК України визначає загальні правила підсудності позовів до фізичної особи, які пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

При цьому, частиною першою ст. 30 ЦПК України, визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як слідує з матеріалів справи, у грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна.

При цьому, підсудність даної справи визначалася, виходячи з положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, вартість якого є найвищою, є Сакський район Автономної Республіки Крим, підсудність справ якого передана Приморському районному суду м. Одеси відповідно до розпорядження Верховного Суду від 05.07.2022 № 36/0/9-22.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

У подальшому, ухвалою суду від 16.01.2024 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя роз`єднано, виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

Підстави для передачі цивільної справи з одного суду до іншого чітко регламентовані ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Ураховуючи, що законом не заборонено одночасне подання позову про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, що випливає із положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір " та впливає на розмір судового збору, з огляду на те, що позивач звернулася до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстави для направлення справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва відсутні.

При цьому, подальше роз`єднання позовних вимог з підстав, передбачених ч. 6 ст. 188 ЦПК України, не змінює підсудність справи, яка була прийнята судом з дотриманням правил підсудності.

На підставі наведеного, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-260, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА