ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» квітня 2024 року

м. Харків

справа № 639/1952/20

провадження № 22ц/818/1312/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

стягувач Моторне (транспортне) страхове бюро України, представник стягувача ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2024 року в складі судді Оболєнської С.А.

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України, боржник: ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про поновлення строку подачі виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що 28 липня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області ухвалив рішення у справі № 639/1952/20, яким стягнув з ОСОБА_3 на його користь страхове відшкодування в загальному розмірі 6 513,54 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На виконання вказаного судового рішення 24 вересня 2020 року видано виконавчий лист.

Вказав, що 29 вересня 2020 року він направив до Вовчанського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) виконавчий лист для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

Однак, про хід виконавчого провадження до березня 2023 року жодної інформації не надходило. У зв`язку з чим ним 01 березня 2023 року, 25 травня 2023 року, 10 липня 2023 року направлено запити до Вовчанського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків), а також 09 серпня 2023 року та 09 листопада 2023 року - скарги на бездіяльність органу виконавчої служби, відповіді на які не отримано.

У зв`язку з відсутністю інформації про виконавче провадження він пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також втрачено його оригінал.

Просив визнати поважними причини пропуску строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа та поновити строк на пред`явлення виконавчого листа, виданого 24 вересня 2020 року Вовчанським районним судом Харківської області у справі № 639/1952/20 про примусове стягнення з ОСОБА_3 на його користь страхового відшкодування в загальному розмірі 6 513,54 грн та суми сплаченого судового збору 2 102,00 грн, видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2024 року у задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Моторне (транспортне) страхове бюро України подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що він не мав жодної інформації про хід виконавчого провадження, не отримував постанови про повернення виконавчого документа та його оригіналу, отже строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений ним з поважних причин. Оригінал виконавчого листа втрачено, тому наявні підстави для видачі його дубліката.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В суді апеляційної інстанції представник Моторного (транспортного) страхового бюро України підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Інформації щодо того, чому Моторне (транспортне) страхове бюро України не цікавилося виконанням судового рішення, починаючи з вересня 2020 року, з моменту відкриття виконавчого провадження, по березень 2023 року у нього немає.

До суду апеляційної інстанції інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано належних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, водночас суд не має можливості встановити, чи дійсно такий строк було пропущено, а також відсутні будь-які докази втрати виконавчого листа, тому для недопущення подвійного стягнення заборгованості, забезпечення прав боржника, суд дійшов висновку, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року у справі № 639/1952/20 стягнуто з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 6 513,54 грн на відшкодування витрат в порядку регресу та судові витрати у виді судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Судове рішення набрало законної сили 27 серпня 2020 року (а. с. 13-17).

На виконання вказаного судового рішення 24 вересня 2020 року видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до 27 серпня 2023 року (а. с. 4).

29 вересня 2020 року Моторним (транспортним) страховим бюро складено заяву до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 28 липня 2020 року у справі № 639/1952/20, додатком до якої вказано оригінал виконавчого листа (а. с. 5).

01 березня 2023 року, 25 травня 2023 року, 10 липня 2023 року Моторним (транспортним) страховим бюро електронною поштою направлено запити до Вовчанського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо того, чи перебуває на виконанні виконавчий лист по справі № 639/1952/20 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 (а. с. 6-8).

09 серпня 2023 року та 09 листопада 2023 року Моторним (транспортним) страховим бюро електронною поштою направлено начальнику Вовчанського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скарги на бездіяльність відносно надання інформації щодо ходу виконавчого провадження (а. с. 9-12).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частинами 1 та 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи 28 липня 2020 року ухвалено заочне рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 6 513,54 грн на відшкодування витрат в порядку регресу та 2 102,00 грн судових витрат. Судове рішення набрало законної сили та є чинним.

Виконавчий лист на примусове виконання заочного рішення суду щодо боржника ОСОБА_3 був виданий 24 вересня 2020 року.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, чи було на підставі вказаного вище виконавчого листа відкрито виконавче провадження та чи було воно закінчено, коли саме і з яких підстав, чи повернуто виконавчий лист стягувачу.

Матеріали справи свідчать лише про те, що 29 вересня 2020 року Моторним (транспортним) страховим бюро України складено заяву до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження, додатком до якої вказано оригінал виконавчого листа.

Проте, докази направлення цієї заяви поштою, зокрема, опис вкладення до цінного листа, квитанція про оплату послуг поштового зв`язку, як і докази її отримання органом виконавчої служби, відсутні.

Будь-які відомості з Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо ходу виконавчого провадження суду не надані, та Моторне (транспортне) страхове бюро України не залучив його до розгляду заяви і не заявляв суду клопотань щодо витребування від нього інформації.

Стягувачу після складання заяви про відкриття виконавчого провадження у вересні 2020 року достеменно було відомо про наявність у нього права на відкриття виконавчого провадження, однак він тривалий час не цікавився, чи було воно відкрито, та лише у березні 2023 року звернувся із запитом до органу державної виконавчої служби. При цьому, бездіяльність виконавців до суду він не оскаржував.

Стягувач мав цікавитись ходом виконавчого провадження, демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури, зокрема, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати за потреби бездіяльність державних виконавців, а не лише пасивно очікувати надання відповіді на запити.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Проте, заявник тривалий час не реалізовував усі свої права як стягувача, що свідчить про його небажання захищати власні інтереси у виконавчому провадженні.

Доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, суду не надано.

З тексту поданих Моторним (транспортним) страховим бюро України скарг до начальника виконавчої служби вбачається, що стягувачу з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відомо, що за його заявою було відкрито виконавче провадження № 63227606 про стягнення коштів з ОСОБА_3 , однак йому не направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та не надано відповіді на його запити щодо ходу виконавчого провадження.

Дійсно, із загальнодоступних відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 07 жовтня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 63227606, стягувачем у якому є Моторне (траснпортне) страхове бюро України, а боржником ОСОБА_2 . Виконавче провадження завершено.

Однак, з таких даних неможливо встановити, на виконання якого саме виконавчого документа відкрито вказане виконавче провадження, дату, коли воно завершено, і з яких підстав.

За таких умов, суд позбавлений можливості встановити, чи переривався строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та чи пропущений він стягувачем, тому його заява про поновлення пропущеного строку є передчасною.

На підставі аналізу зазначених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає.

Встановивши, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність й підстав для видачі його дубліката, адже питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

До того ж, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що виконавчий лист дійсно втрачено. Стягувачем разом із заявою надана посвідчена копія виконавчого листа, що свідчить про наявність його оригіналу.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги фактично дублюють вимоги заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання і видачу його дубліката та висновків суду не спростовують.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 01 травня 2024 року.