УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 684/475/22

Провадження № 6/684/10/2024

19 березня 2024 року смт. Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участі секретаря судового засідання Басок Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницької області в залі судових засідань подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Д.О. про розшук боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Джубаба Д.О. звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 71721086 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 45000 доларів США за виконавчим листом Старосинявського районного суду Хмельницької області №684/475/22 від 05.04.2023 та стягнення з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів в сумі 209690 гривень 87 копійок по судовому наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/592/22 від 09.01.2023.

В обґрунтування подання посилається на те, що боржник належним чином рішення судів не виконав, за адресою реєстрації ( АДРЕСА_1 ) відсутній. Враховуючи, що місцезнаходження боржника невідомо, вищевказане і стало підставою для звернення приватного виконавця до суду з поданням про розшук боржника.

У відповідності дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як є підстави для проведення розгляду справу без участі сторін.

Вивчивши матеріали подання та цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Д.О. перебуває зведене виконавче провадження № 71721086 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 45000 доларів США по виконавчому листу Старосинявського районного суду Хмельницької області № 684/475/22 від 05.04.2023 та стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» грошових коштів в сумі 209690 гривень 87 копійок по судовому наказу Господарського суду Хмельницької області № 924/592/22 від 09.01.2023.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Із матеріалів подання вбачається, що приватним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження дійсної обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів приватного виконавця чи про відмову від їх отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Отже підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника - фізичної особи.

Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт.

Як слідує із матеріалів подання, приватний виконавець 25.04.2023 та 12.02.2024 року склав акти, в яких зазначив, що боржник за адресою реєстрації АДРЕСА_1 відсутній, при складанні вказаних актів виконавець залишив поза увагою залучення свідків, понятих, так як інформація про них в акті відсутня.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №71713074 від 02.05.2023 зазначено адресу фактичного проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , однак матеріали подання не містять доказів щодо встановлення місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, тобто фактично за ймовірною адресою проживання боржника виконавцем не проведено перевірку його проживання. Матеріали цивільної справи №684/475/22 міститься декілька поштових повідомлень про вручення повісток, згідно яких відповідач ОСОБА_1 особисто отримав судові повістки за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 41, 47).

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Отже, приватний виконавець не перевірив місце проживання боржника за адресою, яка прямо зазначена ним при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, не додавши до матеріалів подання акти виконавця про встановлення боржника за місцем фактичного проживання та за зареєстрованим місцем проживання боржника.

В матеріалах подання також відсутні відомості щодо запитів до прикордонної служби України про виїзд ОСОБА_1 за межі України, хоча в поданні виконавець зазначає про те, що ОСОБА_1 державний кордон не перетинав, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання є передчасно поданим, а тому у задоволенні подання слід відмовити, оскільки приватним виконавцем не надано достатніх та переконливих доказів на підтвердження відсутності боржника за місцем реєстрації та проживання.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню приватного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Джубаби Д.О. про розшук боржника ОСОБА_1 .

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ВОЛОШИН