Справа № 158/1049/24
Провадження № 2/0158/356/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

26 квітня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Поліщук С.В.,

з участю секретаря Квач Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду із цивільним позовом до ПАТ «Фідобанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2014р. у цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість в сумі 24972 грн. 68 коп. за договором № 014/ZB7MR1/3/001 від 22.02.2013 року та судові витрати по справі в сумі 249 грн. 72 коп.

На підставі вищевказаного рішення суду Ківерцівським районним судом Волинської області 04.07.2014р. було видано виконавчий лист №158/876/14-ц.

23 липня 2014р. ст. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Шпіруком В.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

В подальшому даний виконавчий лист було скеровано за належністю за місцем проживання боржника до Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області. 29.12.2017р. головним державним виконавцем Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Котельчук Н.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому та станом на час звернення до суду з даним позовом, стягувачем - ПАТ «Фідобанк» виконавчий лист №158/876/14-ц до виконання не пред`являвся, а сам стягувач будь яких претензій матеріального характеру до позивача по справі не має.

При зверненні до Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з приводу скасування (зняття) арешту майна боржника йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з майна.

Враховуючи вищезазначене, просить суд скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 накладений 23 липня 2014р. Другим відділом ДВС Луцького МУЮ правонаступником якого є відділ ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах суми боргу в рамках виконавчого провадження №44120160 від 23.07.2014р., номер запису про обтяження (спеціальний розділ) 6461291 від 25.07.2014р.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.04.2024р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач по справі ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ПАТ «Фідобанк» та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, пояснення від третіх осіб до суду не надходили.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача та у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.05.2014р. у цивільній справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість в сумі 24972 грн. 68 коп. за договором № 014/ZB7MR1/3/001 від 22.02.2013 року та судові витрати по справі в сумі 249 грн. 72 коп. Рішення суду набрало законної сили 26.10.2014р. (а.с. 21).

На підставі вищевказаного рішення суду Ківерцівським районним судом Волинської області було видано виконавчий лист №158/876/14-ц від 04.07.2014р., який 23 липня 2014р. ст. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Шпіруком В.Ю. прийнято до виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно боржника. В подальшому даний виконавчий лист було скеровано за належністю для виконання за місцем проживання боржника до Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області. 29.12.2017р. головним державним виконавцем Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Котельчук Н.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що даний виконавчий лист може бути повторного пред`явлений до виконання в строку до 29.12.2020р. (а.с. 13 на звороті).

З письмової відповіді Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №18642/22.15-23 від 01.04.2024р. на звернення ОСОБА_1 щодо зняття арешту в межах виконавчого провадження №44120160 вбачається, що у зв`язку з відсутністю на виконанні у Ківерцівському відділі державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого листа №158/876/14-ц виданого Ківерцівським районним судом Волинської області від 04.07.2014р відсутні правові підстави у державного виконавця для зняття арешту з належного заявнику майна в межах вищевказаного виконавчого провадження та роз`яснено його право на звернення до суду з даним позовом (а.с. 16-17).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Також суд звертає увагу, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «майно» (роssеssіоns) набагато ширше й у контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing роssеssіоns), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets).

Статтею 41 Конституції України та названою статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В частині 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями вказаного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.

Згідно зі ст. 50 «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної виконавчої дії) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Таким чином, накладення арешту та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна обмежує права позивача як власника щодо вільного розпорядження цим майном.

Враховуючи те, що виконавче провадження №44120160 відносно ОСОБА_1 закінчено - виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт накладений ст. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Шпіруком В.Ю. не знятий, згідно постанови головного державного виконавця Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Котельчук Н.С. виконавчий документ повторно не було пред`явлено стягувачем до виконання у строк до 29.12.2020р., тобто минули строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, приймаючи до уваги конституційний принцип непорушності права власності особи, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням накладеного арешту на його належне йому на праві власності майно, порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту майна ОСОБА_1 , а відтак позов є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 77, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16, 316, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт майна боржника ОСОБА_1 накладений 23 липня 2014р. ст. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Шпіруком В.Ю. правонаступником якого є відділ ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах суми боргу 25 222,40 грн в рамках виконавчого провадження №44120160 від 23.07.2014р., номер запису про обтяження (спеціальний розділ) 6461291 від 25.07.2014р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10, індекс 04053, ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

-відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 27а, Волинської області, ;

-Ківерцівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: м. Ківерці, вул. Шевченка,6, Луцького району Волинської області, .

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.