Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/576/24
Провадження по справі № 2/514/255/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну частку (пай) розміром 1.00 умовний кадастровий гектар, який розташований на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №005-23 КСП " Українець", на підставі рішення Калачівської сільської ради народних депутатів від 11 лютого 1997 року №6-ХХІІ передано землю у колективну власність розміром 2246.5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 17 квітня 1997 року розмір земельного паю на кожного члена КСП в умовних кадастрових гектарах склав 5.28.

Відповідно до списку громадян членів КСП " Українець" Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №005-23 ОСОБА_2 ( № НОМЕР_1 ) отримав право на земельну частку (пай).

ОСОБА_2 на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 травня 1997 року №168/97 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 5.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього КСП "Українець", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0250804, виданим 23 травня 1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією.

На підставі рішення 2 сесії ХХІІІ скликання Калачівської сільської ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №2 ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 3.81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046604 виданим 07 вересня 1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ №983131, виданого 03 листопада 2014 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину земельну ділянку площею 3.81 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, зазначив позивач, з Протоколу загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Українець» №1 від 29 березня 2018 року вбачається, що вирішено розпаювати землі колективної власності, які знаходяться в тимчасовій консервації між пайовиками згідно додатку до Державного акту про право колективної власності на землю КСП «Українець».

З Протоколу загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Українець» №2 від 04 листопада 2018 року вбачається, що вирішено, що кожному колишньому члену КСП «Українець» та їх спадкоємцям належить по 1.00 умовному кадастровому гектару.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивачу було роз`яснено, що йому необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Реалізуючи своє право спадкоємця позивач звернувся до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 1.00 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_2 , проте також отримав відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог позивача та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №005-23 КСП " Українець", на підставі рішення Калачівської сільської ради народних депутатів від 11 лютого 1997 року №6-ХХІІ передано землю у колективну власність розміром 2246.5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно Акта робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 17 квітня 1997 року розмір земельного паю на кожного члена КСП в умовних кадастрових гектарах склав 5.28.

Відповідно до списку громадян членів КСП " Українець" Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №005-23 ОСОБА_2 ( № НОМЕР_1 ) отримав право на земельну частку (пай).

ОСОБА_2 на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 15 травня 1997 року №168/97 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 5.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього КСП "Українець", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0250804, виданим 23 травня 1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією.

На підставі рішення 2 сесії ХХІІІ скликання Калачівської сільської ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №2 ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 3.81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046604 виданим 07 вересня 1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 14 січня 2005 року Калачівською сільською радою Тарутинського району Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 28 травня 2014 року відділом ЗАЦС Варниця.

Після смерті ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ №983131, виданого 03 листопада 2014 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину земельну ділянку площею 3.81 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, з Протоколу загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Українець» №1 від 29 березня 2018 року вбачається, що вирішено розпаювати землі колективної власності, які знаходяться в тимчасовій консервації між пайовиками згідно додатку до Державного акту про право колективної власності на землю КСП «Українець».

З Протоколу загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Українець» №2 від 04 листопада 2018 року вбачається, що вирішено, що кожному колишньому члену КСП «Українець» та їх спадкоємцям належить по 1.00 умовному кадастровому гектару.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивачу було роз`яснено, що йому необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом №55/02-14 від 03 лютого 2024 року.

Реалізуючи своє право спадкоємця позивач звернувся до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 1.00 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_2 , проте також отримав відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, що підтверджується листом №Н-102/01-21 від 04 березня 2024 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлому ОСОБА_2 належить право на земельну частку ( пай ) розміром 1.00 умовний кадастровий гектар без визначення меж в натурі у землі яка перебувала у колективній власності КСП " Українець" згідно Протоколу загальних зборів власників земельних паїв колишнього КСП «Українець» №2 від 04 листопада 2018 року. Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_2 частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 3.81 га.

Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі площею 1.00 умовний кадастровий гектар, що належала померлому ОСОБА_2 та не заперечувалось відповідачем - останній не встиг виготовити правовстановлюючі документи.

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 , спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3.81 га, яка належала йому згідно рішення 2 сесії ХХІІІ скликання Калачівської сільської ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №2, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046604 виданим 07 вересня 1998 року, успадкована спадкоємцем ОСОБА_1 , ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264 ,265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай ) без визначення меж в натурі площею 1.00 умовний кадастровий гектар, що розташована на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, та належала спадкодавцю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0250804, виданого Тарутинською районною державною адміністрацією 23.05.1997 року згідно рішення Тарутинської районної державної адміністрації №168/97 від 15.05.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева