Справа № 643/1509/24
Провадження № 2/643/1633/24
25.04.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Новіченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»
до ОСОБА_1
про стягнення 60 859, 25 грн.,
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі позивач) звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 60 859, 25 грн., з яких 40 107, 54 грн. основного боргу та 20 751, 71 грн. заборгованості по процентах.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір № 2021/I_С/272-002374 від 24.11.2021, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий ліміт дозволеного овердрафту у розмірі 10 000, 00 грн. з максимальною сумою дозволеного ліміту 300 000, 00 грн. за програмою кредитування «Еко-кредитка» з первісним строком кредитування 12 місяців з можливістю подальшої пролонгації строку відповідно до умов Договору. Процентна ставка фіксована. Порядок сплати процентів щомісяця. Щомісячний платіж по кредиту 7% (мінімум 50, 00 грн.). Процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 39, 00 річних та 48, 00% (39, 00 % до скасування карантинних обмежень) річних в разі наявності простроченої заборгованості за Договором. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою від 21.02.2024 Московський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі № 643/1509/24, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначив на 22.03.2024 року.
22.03.2024 року розгляд справи відкладено на 25.04.2024 року.
Представник позивача у судове засідання 25.04.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, подав до суду заяву, в якій вказує, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.
Відповідач у судове засідання 25.04.2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 , які були повернути органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».
Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.
До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.
Статтею 223 ЦПК Українивизначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК Україниякщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК Україникожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниза відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
24.11.2021 року відповідач звернувся до позивача із Заявою про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (Договір № 2021/I_С/272-002374 з програмою кредитування «Екокредитка»), відповідно до якого відповідачу на картковий рахунок встановлено ліміт дозволеного овердрафту на картковому рахунку в сумі 10 000, 00 грн. з максимальною сумою ліміту дозволеного овердрафту 300 000, 00 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією, з базовою процентною ставкою 39, 00 % річних, далі 48% річних в разі наявності простроченої заборгованості за кредитом.
Згідно з п. 2.1 розділу 2 «Загальні положення» заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку) є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого зазначені у Правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у заяві-договорі.
Згідно з п.п. 1.2.4 Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Правила), договір вважається укладеним якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву-договір без зауважень та відкрив рахунок і субрахунок.
Позивач умови кредитного договору виконав, відкривши рахунок та надавши відповідачу платіжну картку зі встановленим договором лімітом.
Відповідно до п. 1.2.7 розділу 1.2 «Загальні положення» Правил, у разі якщо обраний клієнтом і зазначений у заяві-договорі пакет передбачає можливість отримання клієнтом кредиту в формі дозволеного овердрафту, укладений відповідно до цих правил, заява-договір є одночасно договором банківського рахунку та кредитним договором у розумінні положень ЦК України (договором про споживчий кредит у розумінні положень Закону України «Про споживче кредитування»).
Згідно з п. 1.10.1 розділу 1.10 «Строк дії договору» Правил датою укладення договору є дата відкриття рахунку, що зазначається у заяві-договорі. Укладений з клієнтом договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.
Пунктом 3.3.19 розділу 3.3 «Умови надання та супроводження кредиту у формі дозволеного овердрафту» Правил передбачено, що клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною програмою кредитування, в день закінчення строку дії дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими Правилами.
Згідно з п. 3.3.21 розділу 3.3 «Умови надання та супроводження кредиту у формі дозволеного овердрафту» Правил сума заборгованості за дозволеним овердрафтом має бути погашена в повному обсязі не пізніше останнього дня строку його дії (за виключенням випадків, коли банком прийняте рішення продовжити дію дозволеного овердрафту на новий строк).
Відповідно до п. 1.4.3.10 розділу 1.4 «Загальні права та обов`язки Сторін» Правил банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань клієнтом за укладеним договором, зокрема, у разі порушення клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за договором, в тому числі, сплати процентів, комісії та інших платежів, передбачених заявою-договором та цими Правилами, про що клієнту надсилається відповідна письмова вимога.
Проте, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 60 859, 25 грн., з яких 40 107, 54 грн. основного боргу та 20 751, 71 грн. заборгованості по процентах.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, суд вважає, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-договорі. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Після підписання Договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 60 859, 25 грн., з яких 40 107, 54 грн. основного боргу та 20 751, 71 грн. заборгованості по процентах.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) в розмірі 60 859, 25 грн., з яких 40 107, 54 грн. основного боргу та 20 751, 71 грн. заборгованості по процентах.
За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства АБ «Укргазбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК Україниучасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК Україниунормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК Україниписьмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК Україникожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК Українивитрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК Українисуд
1. Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 40 107 (сорок тисяч сто сім) грн. 54 коп., заборгованість за процентами у розмірі 20 751 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн. 71 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
4. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено 25.04.2024 року.
Суддя Н.В. Новіченко