Справа № 167/273/24
Номер провадження 2/167/139/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання права власності на спадкове нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай), згідно Сертифіката серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105. Зазначає, що згідно довідки Рожищенської міської ради від 27 листопада 2023 року спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті постійно проживала з рідним братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, посилається на те, що ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв шляхом спільного проживання, однак за життя не оформив своїх спадкових прав.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який є батьком позивача помер. На випадок своєї смерті 29 грудня 2016 року спадкодавцем ОСОБА_3 був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів дочці ОСОБА_1 .

Зазначає, що з метою оформлення права власності на спадкове майно після смерті батька вона звернулась до Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області. 05 вересня 2023 року державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. На майно, яке її батько ОСОБА_4 успадкував після смерті рідної сестри ОСОБА_2 . листом державного нотаріуса від 21 грудня 2023 року позивачу було відмовлено у зв`язку з наявністю розбіжностей у прізвищах позивача, ОСОБА_2 та її батька ОСОБА_4 та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та належності документів.

Щодо встановлення факту родинних відносин позивач зазначає, що згідно свідоцтва про народження прізвище спадкодавця ОСОБА_2 зазначено «Завіруха», батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Проте, відповідно до свідоцтва про смерть прізвище її рідного брата (батька позивача) вказано ОСОБА_3 . Зауважує, що її батько народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Духче, його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що також підтверджується архівними довідками по метричних книгах Свято-Успенської церкви с. Сокіл Луцького повіту. ЇЇ тітка ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 народилися в одному селі Духче Рожищенського району Волинської області з невеликим проміжком часу п`ять років та мали спільних батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім того, спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті проживала з рідним братом ОСОБА_3 за однією адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що після реєстрації шлюбу її дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » було змінено на « ОСОБА_8 ».

Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа позивач вказує, що за життя спадкодавцю ОСОБА_2 згідно Сертифіката серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією належало право на земельну частку (пай). Проте в свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено «Завіруха», а в Сертифікаті про право на земельну частку (пай) « ОСОБА_7 ». Через розбіжність в написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_2 позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

На підставі викладеного, вказуючи, що батько позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв спадщину після смерті рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте не оформив своїх спадкових прав та ураховуючи, що позивач спадщину після смерті батька ОСОБА_3 у встановленому порядку прийняла просить суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданий 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстрований 01 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7313 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстрованого 01 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7313, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. 24 квітня 2024 року представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив судове засідання проводити у його та позивача відсутності.

Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явились, 22 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслали заяву в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, проти заявлених вимог не заперечують.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 04 квітня 2024 року о 13 год 30 хв. Витребувано у Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 305/2022 заведену після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 24 квітня 2024 року о 14 год 00 хв. Витребувано у Рожищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Духче Рожищенського району Волинської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Духче Рожищенського району Волинської області. В графі батько зазначений ОСОБА_5 , в графі мати - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 11 квітня 1975 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02 лютого 2009 року Сокілською сільською радою Рожищенського району Волинської області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

По особовому рахунку № НОМЕР_3 будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки Сокілської сільської ради Рожищенського району.

Згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105 спадкодавцю ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай), розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З довідки Сокілського старостинського округу Луцького району Волинської області від 27 листопада 2023 року № 554 встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення сільського господарства, земельна ділянка (пай), згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською РДА належать ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна. На момент смерті постійно проживала з рідним братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_2 в Сокілській сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з житлової кімнати, кухні, коридору та кладової, загальна площа будинку становить 36,4 кв.м, з яких: 13,7 кв.м житлова площа, 22,7 кв.м - допоміжна площа.

У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76191525 від 13 березня 2024 року, відомості на спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у спадковому реєстрі відсутні.

По метричних книгах Свято-Успенської церкви с. Сокіл Луцького повіту встановлено, що ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Духче (актовий запис № 10 від 07 лютого 1926 року), батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 , що підтверджується копіями архівних довідок від 12 листопада 2010 року № 2156/01-20 та від 12 грудня 2023 року № 672/01.27.

Згідно повідомлення Рожищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 квітня 2024 року № 266/30.12-04-01 актовий запис про народження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутній. Первірка проведена за поновленими актовими записами за період з 1948 року по даний час. Метричні книги державної реєстрації актів цивільного стану за 1926 рік по Свято-Успенській церкві с. Сокіл на даний час передані до Державного архіву Волинської області та збереглися частково.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 липня 2022 року Рожищенською міською радою ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29 грудня 2016 року на випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті в тому числі: належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, земельну ділянку для обслуговування даного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197182, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 723571, грошові заощадження, які знаходяться на рахунку в Рожищенському відділені «Ощадбанку» № 1918, 91551352 заповів своїй дочці ОСОБА_1 , яка проживає в м. Луцьку.

Відповідн до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Духче Рожищенського району Волинської області. ЇЇ батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_14 .

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 26 квітня 1991 року ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З копії матеріалів спадкової справи № 308/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняла шляхом подання в Луцьку районну державну нотаріальну контору Волинської області заяву про прийняття спадщини за заповітом. Пережилого подружжя та спадкоємців, згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) немає.

05 вересня 2023 року державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Крічек О. Ю. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Дружба» в с. Сокіл Луцького (раніше Рожищенського) району Волинської області та належить спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197182, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2400 га, яка розташована в АДРЕСА_2 .

21 грудня 2023 року листом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 на спадкове майно, яке він успадкував після смерті рідної сестри ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю розбіжностей у прізвищах позивача, тітки та її батька та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та належності документів померлій.

Згідно звіту про оцінку від 16 лютого 2024 року ринкова вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 54685 грн.

Станом на 20 лютого 2024 року ринкова вартість земельної частки (пай) площею 3,07 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, Рожищенська територіальна громада становить 118195 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з не підтвердженням факту родинних відносин та належності документів спадкодавцю.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Щодо встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Щодо визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

У підпунктах 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В пункті 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п. 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право власності.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинку в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Україської РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом на підставі наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилися в с. Духче Луцького (раніше Рожищенського) району Волинської області, їхніми батька були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . На момент смерті ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , який прийняв спадщину після смерті останньої.

Таким чином, факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають.

Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про народження та копії свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця ОСОБА_2 зазначено «Завіруха», проте у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095 прізвище останньої вказано « ОСОБА_7 » і внести виправлення у цей документ неможливо.

Ураховуючи встановлені вище обставини, доводи поданої до суду заяви, щодо належності Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095 померлій ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд доходить переконання, що вимогу позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі необхідно задовольнити.

Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 шляхом спільного проживання з ОСОБА_2 успадкував після смерті останньої майно, однак не оформив своїх спадкових прав. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , у встановлений законом строк спадщину прийняла, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з не підтвердженням факту родинних відносин та належності документів спадкодавцю, спору щодо спадкового майна немає.

За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання права власності на спадкове нерухоме майно необхідно задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданий 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований 01 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7313 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,4 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 3,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197095, виданого 01 квітня 1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстрованого 01 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7313, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 24 квітня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_6 .

Представник позивача: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Головуючий суддя І. Т. Гармай