Справа № 182/597/24
Провадження № 2/0182/1429/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Рунчевої О.В.,

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Меліховська Яна Олександрівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

Заяви по суті справи:

Представник позивача ОСОБА_3 02.02.2024 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2006 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами не розірвано, але з серпня 2023 року фактично шлюбні стосунки припинено. Діти залишилась проживати з матір`ю. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, отримує 860 грн. соціальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідач працює, має стабільний заробіток, має можливість утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути із відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення їх донькою трьох років .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.30-31).

Відповідач про розгляд справи у суді був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 34).

13.03.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідач дійсно перебуває у шлюбі з позивачкою та є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він не погоджується з викладеними в позовній заяві обставинами. Зазначає, що з початком повномасштабного вторгнення в Україну рф, позивач разом з дітьми за згодою чоловіка у липні 2022 року покинула територію України та виїхала до рідної сестри відповідача, ОСОБА_7 у Швецію, м. Трольхеттен. Разом із позивачем було прийнято рішення, що дорослий син сестри переїде жити до своєї мами, а житло у якому він мешкав нададуть у користування позивачу з дітьми. Відтоді, позивач до червня 2023 року проживала у м. Трольхеттен, поруч з сестрою відповідача. Витрати на оренду житла взяла на себе сестра відповідача. У липні 2023 року позивач переїхала мешкати окремо, за вимогою міграційної служби Швеції, оскільки за законодавством країни, вона не мала права проживати у орендованому житлі і отримувати виплати. Умовою надання у подальшому соціальних виплат було проживання у тому житлі, яке надасть країна Швеція. Таким чином, позивач, разом з дітьми, переїхала у житло, яке надала держава. Увесь час проживання окремо, відповідач підтримував свою дружину і дітей матеріально і морально. Стосунки між подружжям зіпсувались у січні 2024 року, і дружина подала на розлучення. Додатково звертає увагу суду на те, що картка заробітної плати відповідача знаходилась увесь час у позивача, тому жодних матеріальних проблем у неї не було. Позивач за рахунок відповідача сплачувала всі свої потреби та потреби дітей без обмежень до 06.02.2024 року. Виписка по картці, що додається у якості доказів по справі, містить операції з валютою SEK. Шведська крона (швед. svensk krona, код: SEK). Загалом, за період з 23.07.2023 року по 06.02.2024 року позивач з карти відповідача витратила на свої потреби та потреби їх дітей 41 277,85 грн. Відповідач, кожного місяці поповнював карти мобільних операторів, аби у позивача та сина були без обмеження доступи до інтернету у роумінгу з телефонів. На свята відповідач всім членам своєї родини з України поштою передавав подарунки та смаколики.

Крім того, 06.03.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі 182/596/24 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей у розмирі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

До того ж, батьки відповідача, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є пенсіонерами, проживають у м. Нікополь і потребують, фізичної та матеріальної допомоги, у тому числі на придбання ліків та продуктів харчування, особливо зараз, в умовах російської агресії.

Враховуючи викладене, вважає заявлений розмір аліментів необґрунтованим та надмірним та просить частково задовольнити вимоги позивача та призначити сплату аліментів на утримання дружини в розмірі 1/12 частини від його доходів.

13.03.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач зазначає, що вона дійсно з двома дітьми виїхала до Швеції, рятуючись від збройної агресії рф. З собою взяла два чемодани з дитячими речами та одну тисячу доларів. Всі інші речі, в тому рахунку сімейні збереження у розмірі 8000 доларів США, автомобіль марки «КІА SPORTAGE» залишились у відповідача. Останній надавав допомогу частково саме на дітей, а на дружину ніякої допомоги не виплачував. Крім того, як тільки постало питання про розлучення та поділ майна подружжя, а саме сплати компенсації за 1/2 частину автомобіля та сімейних заощаджень, які залишились у відповідача, останній повністю перестав надавати будь яку допомогу а ні на дітей, а ні на дружину, що підтверджується наданою представником відповідача випискою по картці.

Щодо батьків відповідача, які потребують фізичної та матеріальної допомоги, то позивач зазначає, що батько відповідача дійсно пенсійного віку, але він працює і на даний час, крім сина в нього є і донька ОСОБА_10 . Щодо подарунків дітям на свята, так дійсно були такі передачі, за доставку яких сплачувала сама позивач, і ці смаколики не мають жодного відношення щодо надання матеріальної допомоги саме дружині, яка доглядаючи за дітьми не має можливості працювати, намагається вижити в чужій державі, виховувати двох дітей, лікувати, не спати ночами і ще знаходити сили на судові процеси.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач має змогу платити аліменти в заявленому розмірі та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд справи проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено:

13.09.2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12) . Від даного шлюбу у сторін народились діти син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9,10). Шлюбні стосунки припинені, сторони мешкають окремо, діти залишились проживати разом з матір`ю.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно із ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходів (а.с.55). Додатково зазначає, що його матеріальної допомоги потребують батьки-пенсіонери ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.42).

З огляду на викладене вище, з урахуванням потреб дружини, яка здійснюючи догляд за неповнолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, сплату ним аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, життєві обставини, зазначені у відзиві, суд вважає заявлені позивачем вимоги щодо розміру аліментів на її утримання надмірними та необґрунтованими та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 80,84, 182, 191 СК України, ст.ст. 10-13,76-81,141,258,263,265,430 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), починаючи з 02.02.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева