справа 278/150/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачука Володимира Васильовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євдокії Олегівни, Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів,--

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа розгляд якої відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з тим, від представника позивача адвоката Ткачука В.В. до суду надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить суд в межах цього судового провадження вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що було реалізоване з публічних торгів, які позивач просить визнати недійсними.

У обґрунтування заяви вказав, що 6 грудня 2023 року відбулися публічні торги шляхом проведення електронного аукціону на яких було реалізоване належне позивачу майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79,1 кв.м. та дві земельні ділянки з кадастровим номером :02:001:0817 площею 0,0757 га та з кадастровим номером :02:001:0816 загальною площею 0,0203 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За наслідками проведення вищевказаного аукціону новим власником зазначених об`єктів нерухомості стала ОСОБА_2 .

Разом з тим, стороні позивача стало відомо, що 28 лютого 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір за №1555 про встановлення довірчої власності відповідно до якого ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 позику в сумі 780 000 грн і на забезпечення виконання грошового зобов`язання остання передає на праві довірчої власності ОСОБА_3 вищезгадані об`єкти нерухомого майна. Крім того, умовами п. 5.2. зазначеного договору передбачено, зокрема, що довірчий власник має право звернути стягнення на об`єкт довірчої власності у разі прострочення або невиконання боржником основного зобов`язання.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим, у постанові Верховного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20) виснувано, що при задоволенні заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони його відчуження суди не звернули уваги, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що не належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 372/333/20 (провадження № 61-19492св20), від 21 квітня 2022 року у справі № 755/5300/21 (провадження № 61-18391св21).

Крім того, у постанові від 18 січня 2023 року в справі № 755/9322/20 (провадження № 61-14783св20) Верховний суд зазначив, що забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а застосований судом вид вжитих заходів не може вирішувати питання про права інших, окрім відповідача, осіб, тим більше - осіб, які не беруть участі у справі.

Проаналізувавши зміст заяви, поданої представником позивача, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення огляду на наступне.

Із системного аналізу усталеної судової практики з приводу врегулювання подібних правовідносин вбачається, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливо здійснити виключно щодо майна, яке належить відповідачеві. Натомість накладення арешту на майно осіб, які не залучені до участі у справі є неприпустимим.

Так, судом установлено, що сторона позивача бажає вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності особи, яка не є учасником цієї цивільної справи і до якої позовні вимоги до неї не заявлялися. Таким чином, враховуючи, що позов відповідно до положень ЦПК України забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у цій справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 25 квітня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко