Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1170/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання будинку та земельної ділянки об"єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання будинку та земельної ділянки об"єктом спільної сумісної власності подружжя та його подальшого поділу.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 17 лютого 1973 року по 21 листопада 2023 року.

21.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач зазначає, що за період перебування у шлюбі ними був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Окрім того для будівництва даного будинку ОСОБА_2 було надано на підставі рішення 8-ї сесії 22-го скликання Королівської селищної Ради народних депутатів від 24 травня 1996 року у приватну власність земельну ділянку площею 0,088 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №000100 належить ОСОБА_2 .

Оскільки майно придбане сторонами в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, а тому позивач просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_3 об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і поділити вищезазначене майно шляхом визначення за позивачем 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та 1/2 частки земельної ділянки в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити. В частині стягнення з відповідач судових витрат заявлену вимогу не підтримав.

Відповідач у судовому засіданні обставини та вимоги позову визнав.

На підставі ст. 200 ЦПК України суд ухвалив рішення у підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 17 лютого 1973 року по 21 листопада 2023 року, що підтверджується актовим записом в книзі реєстрації виконавчого комітету Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за №18 від 05 травня 2007 року (оригінал свідоцтва про одруження знаходиться у Виноградівському районному суді Закарпатської області в матеріалах справи №299/6779/23 від 21.11.2023).

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.11.2023 у справі №299/6779/23 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

У період перебування у шлюбі сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 (а.с.8-9).

Окрім того для будівництва даного будинку ОСОБА_2 було надано на підставі рішення 8-ї сесії 22-го скликання Королівської селищної Ради народних депутатів від 24 травня 1996 року у приватну власність земельну ділянку площею 0,088 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, яка відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №000100 належить ОСОБА_2 (а.с.16 ).

Спірний будинок разом із земельною ділянкою для його обслуговування є об`єктом спільної сумісної власності подружжя (а.с.33).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. 2-3 ст. 70 СК, суд може відступити від засади рівності часток лише у випадках недобросовісної поведінки одного з подружжя (у сторону зменшення його частки) або у випадку, якщо з подружжям проживають діти при недостатності аліментів (у сторону збільшення частки). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу, п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» істотними обставинами, що мають значення для справи при вирішення спорів про поділ майна, є випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самотійного заробітку чи доходу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки частина друга статті 364 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

31 серпня 2020 року Верховний Суд у складі постійної колегії судців Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 738/703/18, провадження № 61-16877св19 (ЄДРСРУ № 91260527) досліджував питання права спільної приватної власності на приватизовану земельну ділянку. У статті 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Таким чином, спірне майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,088 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за аресою: АДРЕСА_1 , є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі.

Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи докази у справі, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідач є інвалідом ІІ групи безстроково, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору збору звільняється. Представник позивач заявлену вимогу про розподіл судового збору у підготовчому судовому засіданні не підтримав. У зв"язку з чим суд розподіл судових витрат між сторонами не вирішував.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в рівних частках (1/2 за кожним) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати земельну ділянку площею 0,088 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності в рівних частках (1/2 за кожним) на земельну ділянку площею 0,088 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19.03.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк