Справа №: 343/622/24
Провадження №: 2/343/294/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю представника позивача адвоката Маркової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив визнати його батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , внести зміни до актового запису про народження дитини № 456, складеного 23.10.2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вказавши його у відомостях про батьківство батьком малолітнього ОСОБА_4 , прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », а по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Свої вимоги мотивував тим, що з 09.09.2011 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.12.2019 року. Однак, даний шлюб існував формально, з липня 2012 року він та ОСОБА_3 почали спільно проживати за адресою: АДРЕСА_1 , вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_10 . Оскільки ОСОБА_3 на момент народження сина офіційно перебувала у шлюбі з відповідачем, то у свідоцтві про народження дитини батьком було записано ОСОБА_2 07 жовтня 2021 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Він впевнений, що син ОСОБА_10 є їхньою спільною дитиною з ОСОБА_3 , син дуже схожий на нього зовні, тобто він є біологічним батьком останнього, що й стало підставою для звернення в суд з даним позовом.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 надала суду письмові пояснення (а.с. 37-38), в яких вказала, що 09.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, однак скоро подружні стосунки стали складними і, не бажаючи зберігати сім`ю, вони почали проживати окремо. Вона хотіла розірвати шлюб з відповідачем через органи РАЦСу, оскільки спільних дітей у них не було, але ОСОБА_2 добровільно розірвати шлюб категорично відмовлявся. У червні 2012 року вона познайомилася з ОСОБА_1 , з яким у липні того ж року почала разом проживати в АДРЕСА_1 . Згодом вона завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_10 . Проте, у свідоцтві про народження дитини батьком ОСОБА_10 було записано відповідача, з яким вона на той час офіційно ще перебувала в шлюбі, хоч біологічним батьком дитини є саме позивач. 13 грудня 2019 року рішенням Франківського районного суду м.Львова шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано, а 07.10.2021 року вона та ОСОБА_1 уклали шлюб. Вони з позивачем проживають разом у злагоді, виховують спільного сина ОСОБА_10 , який зовні дуже схожий на свого батька.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, та просив їх задоволити.

В судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 підтвердила обставини, зазначені позивачем та в надані нею письмових поясненнях, щодо задоволення позову не заперечила та просила встановити батьківство ОСОБА_1 щодо їх неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальник відлілу Л.Макух в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі представника відділу (а.с. 36).

Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 20.03.2024 року (а.с. 74), однак повістка повернулася до суду без вручення адресату в зв`язку із закінченням терміну зберігання. Також ОСОБА_2 викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 10.04.2024 року (а.с. 54).

За таких обставин суд 23.04.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2,3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 даного кодексу, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 вказаного кодексу, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно п. 6 вказаної Постанови, у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п. 2.13 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з п. 2.16.4 даних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Статтею 134 СК України встановлено, що на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

В судовому засіданні встановлено, що з 09.09.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.12.2019 року, повернуто дружині дівоче прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 10).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.10.2013 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 456; в графі "батько" зазначено ОСОБА_2 , а в графі "мати" ОСОБА_12 (а.с. 11).

Про те, що 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) зареєстрували шлюб, свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.10.2021 року, видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с. 12).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.02.2024 року (а.с. 14) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_13 та її син ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою про проживання без реєстрації № 4 від 05.02.2024 року (а.с. 13), що видана ОСББ «Мазепи, 15», за вказаною адресою, за твердженнями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проживають без реєстрації ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як стверджує позивач, з липня 2012 року він перебував з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі, в якому в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_10 . Однак, у свідоцтві про народження батьком дитини записаний ОСОБА_2 , оскільки на момент народження дитини ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Також позивач зазначає, що він є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і бажає бути записаний батьком дитини в документах про його народження.

В судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , мати малолітнього ОСОБА_4 , підтвердила, що ОСОБА_1 є біологічним батьком її сина, з яким вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2012 року, а з 07.10.2021 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Про те, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з літа 2012 року, проживали разом та спільно виховували сина ОСОБА_10 , свідчать долучені позивачем до позовної заяви фотоматеріали (а.с. 15-22).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказала, що вона є матір`ю позивача. У 2012 році син познайомився з ОСОБА_3 і з липня цього ж року остання вже проживала разом з ними у її квартирі, що в АДРЕСА_1 . В січні 2013 року ОСОБА_3 завагітніла, а у вересні 2013 року народила хлопчика, якого назвали ОСОБА_10 . Вона допомагала доглядати за немовлям, гуляла з онуком. Син ОСОБА_16 піклувався про свою дитину, матеріально забезпечував сім`ю, водив дитину на прогулянки, до лікарів, в школу. Вона не має жодних сумнівів, що онук ОСОБА_10 є сином ОСОБА_16 . Сім`я проживає разом в мирі та злагоді, виховуючи свого сина ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_7 . З липня 2012 року ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проживають разом, ведуть спільне господарство, побут, виховують сина ОСОБА_10 , якому 11 років. Вона неодноразово бачила як позивач піклується про сина, проводить з ним час, відводив дитину до школи та забирав зі школи.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

За вказаних обставин, враховуючи, що позивач вважає себе біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на час зачаття дитини він перебував у близьких стосунках з ОСОБА_3 , що також підтверджує мати дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_1 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , та внесення змін до актового запису про народження дитини № 456, складеного 23.10.2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вказавши позивача батьком малолітнього ОСОБА_4 , прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », а по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 5,121,122,125, 128,129, 133,134 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", керуючись ст.ст. 263-265,268,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис № 456 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинений Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 23.10.2013 року, вказавши в графі «батько» замість « ОСОБА_2 » « ОСОБА_1 », змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня виготовлення його повного тексту.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 19.03.1999 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , виданий 19.10.2021 року органом 4652.

Третя особа: Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що знаходиться за адресою: 77500, Івано-Франківська область Калуський район м.Долина вул. Омеляна Антоновича,10, .

Суддя:

Пований тест судового рішення виготовлено 25 квітня 2024 року.