Провадження № 22-ц/802/490/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») 27 лютого 2024 року подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка») до ОСОБА_1 , ПрАТ «УПСК» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заява обґрунтована тим, що 12 лютого 2024 року за заявою представника позивача ПрАТ «СК «УНІКА» судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви в частині вимог до ПрАТ «УПСК» без розгляду. Під час винесення ухвали, суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені ПрАТ «УПСК» у зв`язку з судовим розглядом справи, що складаються з витрат на правничу допомогу. Відповідач ПрАТ «УПСК» у відзиві на позовну заяву просив стягнути із позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн, що підтверджує договором про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, актом про надання правової (правничої допомоги) № 132 від 09 листопада 2023 року та копією платіжного доручення від 10 листопада 2023 року. Просив, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення (ухвалу) в цій справі, якою стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» в користь ПрАТ «УПСК» витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалою суду від 14 березня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ПрАТ «УПСК» про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач ПрАТ «УПСК» 27 березня 2024 року подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вказав, що суд дійшов хибного висновку про відсутність підстав для визнання позовних вимог ПрАТ «СК «Уніка» до ПрАТ «УПСК» безпідставними, оскільки правовідносини, що склалися між позивачем і відповідачем на момент звернення до суду вже були врегульовані Угодою про здійснення страхового відшкодування від 12 травня 2023 року. Не взято до уваги те, що позивач, не повідомивши суд про наявність цієї угоди, звернувся до суду із безпідставними та незаконними вимогами щодо стягнення доплати суми страхового відшкодування, внаслідок чого дії ПрАТ «СК «Уніка» призвели до витрат ПрАТ «УПСК», пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Жодних пояснень, обґрунтувань чи заперечень стосовно умов укладення цієї угоди, визнання цієї угоди незаконною чи недійсною позивач суду не подав. У відзиві на позовну заяву ПрАТ «УПСК» зазначило про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Відразу після отримання цього відзиву позивач ПрАТ «СК «Уніка» звернувся в суд із заявою про залишення позовних вимог до ПрАТ «УПСК». Суд незаконно та безпідставно не прийняв до уваги поданий ПрАТ «УПСК» відзив на позовну заяву, приєднані до нього докази, які мають суттєве значення для вирішення справи та об`єктивного розгляду питання щодо безпідставності звернення позивача з позовними вимогами до ПрАТ «УПСК» та стягнення з позивача в користь ПрАТ «УПСК» витрат на правничу допомогу. У відзиві вказаний орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи, та приєднано копії доказів на підтвердження понесення таких витрат. Просив ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2024 року в цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення про стягнення з ПрАТ «СК «Уніка» в користь ПрАТ «УПСК» витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду справи.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2023 року позивач ПрАТ «СК «Уніка» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у якому просив стягнути з відповідачів у користь ПрАТ «СК «Уніка» шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 64 698,52 грн та судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі. Судове засідання призначене на 06 грудня 2023 року з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву, яка надійшла до суду 14 листопада 2023 року, представник відповідача ПрАТ «УПСК» Овчаренко Р. В. вказував, що вимоги про стягнення доплати страхового відшкодування є безпідставними, оскільки 12 травня 2022 року між страховими компаніями укладено Угоду про здійснення страхового відшкодування, де погоджено суму в розмірі 114 400 грн. Просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача ПрАТ «СК «Уніка» в користь ПрАТ «УПСК» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

21 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду клопотання, у якому, серед іншого, просив виключити з числа відповідачів ПрАТ «УПСК». Таке клопотання мотивовано тим, що після звернення в суд було встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка» та ПрАТ «УПСК» 12 травня 2022 року укладено угоду про здійснення страхового відшкодування. Надано уточнений розрахунок завданої шкоди. Керуючись ст. 51 ЦПК України, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ПрАТ «СК «Уніка» шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 49 098,53 грн, а також 2684 грн судового збору та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

24 січня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду клопотання про залишення без розгляду позовних вимог відносно співвідповідача ПрАТ «УПСК» та виключити ПрАТ «УПСК» з числа співвідповідачів. Мотиви такого клопотання представника позивача відповідають змісту заяви від 21 листопада 2023 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2024 року заяву представника позивача від 24 січня 2024 року задоволено, залишено без розгляду позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» до ПрАТ «УПСК» на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Цього ж дня ухвалене заочне рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь ПрАТ «СК «Уніка» 64 698,53 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судові витрати по справі (2684 грн судового збору та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Положеннями ст. 142 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, в тому числі в разі залишення позову без розгляду. Згідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд першої інстанції не встановлював та не застосовував до позивача будь-яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою представника, а не через зловживання процесуальними правами. В даному випадку, у зв`язку з задоволенням клопотання позивача суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду до початку розгляду справи по суті, а відтак розподіл судових витрат мав здійснюватися судом на підставі положень ст. 142 ЦПК України.

У разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони. Відповідно до вищевказаних норм сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивача, за відсутністю факту його необґрунтованих дій не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених ним витрат.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, який він вправі реалізовувати з метою свого захисту в порядку ст. 4 ЦПК України.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Право позивача відмовитися від позову, чи від частини позовних вимог або ставити питання про залишення позовної заяви без розгляду також є безумовним правом позивача. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 18 вересня 2023 року в справі № 711/64/23.

Заява про ухвалення додаткового рішення з вимогою про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу не містить доводів необґрунтованості дій позивача, що виключає стягнення такої компенсації в контексті застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Самого посилання відповідача на положення ч. 5 ст. 142 ЦПК України не достатньо, оскільки саме на сторону, яка звертається із заявою (клопотанням) покладається обов`язок обґрунтування, доведення та доказування своїх вимог. Посилання щодо необґрунтованих дій позивача, які містяться в мотивувальній частині апеляційної скарги, не були зазначені відповідачем в заяві про ухвалення додаткового рішення, що була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду мало на меті захист порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Колегія суддів зауважує, що ПрАТ «СК «Уніка» звернулась в суд до відповідачів ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 не з приводу угоди про здійснення страхового відшкодування від 12 травня 2023 року, а правовідносин, що виникли по страховому відшкодуванню за шкоду, завдану ОСОБА_1 внаслідок ДТП, скоєному останнім під час керування транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована в ПрАТ «УПКС». Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3, 5 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За ст. 1196 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Та обставина, що страхові компанії між собою погодили суму страхового відшкодування у меншому розмірі не впливає на право позивача звернутися із відповідним позовом до суду.

З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права не встановлено. Ухвала суду в цій справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись ч. 5 ст. 142, ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2024 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя

Судді