Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва
у складі головуючого судді Шолох Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Чернова Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець Довгань Вікторія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
У липні 2023 року адвокат Мартинюк М.Р., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець Довгань Вікторія Володимирівна., в якому просила визнати таким, що підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований за № 9620, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» 34 519,86 грн та стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що такий напис не підлягає виконанню з огляду на те, що оскаржуваний напис нотаріусом вчинено з порушення вимог чинного законодавства. Нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис не перевіривши безспірності стягнення грошових коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборговансть є безспірною.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Шолох Л.М.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.09.2023 року відкрито провадження по даній справі у порядку спрощеного позовного провадження.
Від відповідача надійшла заява про визнання позову, у якій відповідач просить задовольнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги позову про покладення судових витрат на відповідача, просить суд повернути 50% суми сплаченого судового збору за позов з державного бюджету України.
У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин.
Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
11.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 9620 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості в розмірі 34 519,86грн.
На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. від 13.01.2022 року винесено постанову ВП №68154296 про відкриття виконавчого провадження, 13.01.2022 року постанову про стягнення з боржника основної винагороди, 13.01.2022 року постанову про арешт коштів боржника та 28.06.2023 року постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (в редакції чинній станом на 08 серпня 2020 року, далі Закон № 3425-XII) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII нотаріуси вчиняють виконавчі написи.
Частиною 1 статті 88 Закону № 3425-XII встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Тобто, виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі слід перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Таких висновків дійшов Верховним Судом у постанові від 06 травня 2019 року №320/7932/16-ц.
Щодо переліку документів, які є підставою для вчинення виконавчого напису суд зазначає таке.
Статтею 87 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік таких документів наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).
Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зі змісту доданих до матеріалів справи документів вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису є заборгованість позивача за кредитним договором №1035855 від 30.09.2019 року, укладеним з Акціонерним товариством «РВС Банк», яке відступило право вимоги ТОВ «ФК «Паріс» на підставі договору про відступлення права вимоги №30/08/2021-1 від 30.08.2021 року.
При цьому посилання на угоди, які б були посвідчені нотаріусом виконавчий напис від 11.11.2021 року не містить.
Як вбачається з позову, позивач не отримував повідомлення про відступлення прав вимоги, а також не був повідомлений жожним чином про заміну кредитора чим відповідач порушив права позивача на врегулювання даного питання в досудовому порядку.
Слід зазначити, що кредитний договір від 30.09.2019 року №1035855 укладений у простій письмовій формі без посвідчення нотаріусом, про що свідчить його копія, наявна в матеріалах справи. Відтак, оскаржуваний у цій справі виконавчий напис вчинено з порушенням Порядку.
Стосовно безспірності сум які були стягнуті за виконавчим написом, що оспорюється, суд зазначає таке.
Зі змісту виконавчого напису слідує, що стягнення за ним проводиться за період з 30.09.2019 по 05.11.2021 року у сумі 34 519,86 грн, яка складається з: сума строкової заборгованості за тілом кредиту 15 731,23 грн; сума простроченої заборгованості за тілом кредиту 2 425,01 грн; сума строкової заборгованості за процентами 3 937,39 грн; сума простроченої заборгованості за процентами 187,78 грн; сума строкової заборгованості за комісією 9 999,99 грн; сума простроченої заборгованості за комісією 1 538,46 грн та за вчинення цього виконавчого напису у сумі 700,00 грн.
Як слідує із оскаржуваного виконавчого напису вказана заборгованість виникла за період з 30.09.2019 по 05.11.2021 року.
За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано доказів на підтвердження існування за період з 30.09.2019 по 05.11.2021 року заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Паріс» у сумі 34 519,86 грн.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Народового є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити в повному обсязі.
Виконавчий напис від 11.11.2021 року за № 9620 щодо звернення стягнення на користь ТОВ «ФК «Паріс» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 34 519,86 грн слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, а також те, що відповідач визнав його вимоги, відповідно до приписів статей 141 та 142 ЦПК України. З відповідача ТОВ «ФК «Паріс» на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 536,80 грн за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9620 від 11 листопада 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість у сумі 34 519 грн 86 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» на користь держави 536 грн 80 коп судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Інформація про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77А.

Суддя Л.М. Шолох