ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Харків

справа № 643/14566/21

провадження № 22-ц/818/760/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва Олена Дмитрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2023 року у складі судді Довготько Т.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання, зміну черговості одержання права на спадкування, усунення від права на спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер. Спадщину після померлого прийняв його син ОСОБА_3 , відповідач по справі.

11 листопада 2023 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2023 року клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача залишено без задоволення та провадження у справі закрито.

Ухвала мотивована тим, що за правилом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. А також, у випадку встановлення судом процесуального випадку за якого позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та сама особа, розгляд заявленого позову у цій частині є неможливим за відсутністю спору, як такого.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої нстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що позовні вимоги заявлені померлим під час розгляду справи ОСОБА_1 не допускають правонаступництва, оскільки вони є особистими немайновими правами. Крім того, поєднання у справі в одній особі позивача та відповідача не свідчить про відсутність спору як такого.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про встановлення факту, заявник обґрунтував необхідність встановлення факту спільного проживання для подальшої зміни черговості та усунення від спадкування спадкоємців першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру.

Тобто матеріальне правонаступництво має бути тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Отже, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 223/793/17-ц, провадження № 61-44709св18).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі ньому процесі.

Якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, то у разі смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі, суд зупиняє провадження у справі пункт 1 частини першоїстатті 251 ЦПК України) до залучення до участі у справі правонаступника (пункт 1 частини першоїстатті 253 ЦПК України).

Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати факт спільного проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , змінити черговість спадкування, надавши позивачу право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Для реалізації свого права на спадкування та на зміну черговості у спадкуванні ОСОБА_1 бажав встановити факт спільного проживання із спадкодавцем.

Таким чином, судом першої інстанції не вірно зроблено висновок, що у дісній справі предметом спору є не захист права власності. Спірні правовідносини стосуються реалізації маінового права - права на спадщину, тому допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного вище колегія суддів доходить висновку, що судом не правильно застосовані норми процесуального права та зроблено помилковий висновок про закриття провадження у справі.

Оскільки доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, остання підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню. Заяву ОСОБА_3 про його залучення до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_1 належить задовольнити.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2023 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про залучення правонаступника до участі у справі - задовольнити.

Залучити до участі у справі № 643/14566/21 правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук