ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1642/24 Справа № 176/383/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Кучма В.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 , зацікавлена особа державний виконавець Жовтоводсько-П`ятихатського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Устимчук Олеся Сергіївна на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (суддя першої інстанції Кучма В.В.),

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в якій просила визнати протиправною постанову державного виконавця Устимчук О.С. від 18.09.2023 року, винесену у межах виконавчого провадження № 58258870 про опис та арешт майна боржника і скасувати арешт майна, а саме тимчасової споруди торгівельного павільйону, що розташований на земельній ділянці площею 0,0028 га, кадастровий номер :01:291:0039 для комерційного використання, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та зняття заборони його відчуження, накладене на майно, що належить ОСОБА_2 . Крім того просить зупинити звернення стягнення шляхом реалізації на електронних торгах вищезазначеного нерухомого майна до моменту розглядом судом справи.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 рокускаргу ОСОБА_2 , зацікавлена особа державний виконавець Жовтоводсько-П`ятихатського відділу ДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Устимчук Олеся Сергіївна на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження повернуто.

Роз`яснено ОСОБА_2 , що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_2 , та подала апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та судом не було встановлено в повній мірі фактичних обставин, що мають значення для справи.

Мотивує скаргу тим, що тимчасова споруда торгівельного павільйону, що розташований на земельній ділянці площею 0,0028 ґа, кадастровий номер :01:291:0039 для комерційного використання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з 27 липня 2020 року належіть ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Вказує, що, єдиний документ, який підтверджує право власності заявниці на арештований торговий павільйон є договір купівлі-продажу від 27.07.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 , просила ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 року скасувати та задовольнити її скаргу у повному обсязі.

Від державного виконавця Устимчук О.С.. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вказує, що боржником рішення суду виконано у повному обсязі та 29.02.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, арешт в межах виконавчого провадження № 58258870 припинено.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо повернення заяви позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, в даній справі оскаржується ухвала про повернення заяви, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи позовну заяву позивачеві на підставі п. 1 ч. 4. ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що скаргу підписано особою ОСОБА_2 , яка не має право її підписувати.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , звернулась до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати протиправною постанову виконавця та скасувати та зупинити звернення стягнення шляхом реалізації на електронних торгах спірного нерухомого майна.

Скаргу мотивує тим, що 19 вересня 2023 року боржник ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до державного виконавця Устимчук О.С., додавши до заяви копію договору купівлі-продажу тимчасової споруди від 27.07.2020 року. який був укладений між ним та ОСОБА_2 відповідно до якого ОСОБА_3 передав у власність тимчасову споруду, що розташована на земельній ділянці площею 0,0028 га, кадастровий номер :01:291:0039 для комерційного використання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також до заяви додала акт приймання передачі тимчасової споруди від 27.07.2020 року, який підтверджує реальне виконання договору купівлі продажу.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. ст. 179, 181, 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (нерухоме майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Положеннями ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків та у порядку, встановленому законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами ст.41 Конституції України, ст.328 ЦК України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127.

Згідно п. 8, 13 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 15 Порядку реєстрації передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 28 Порядку реєстрації").

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було обґрунтовано постановлено ухвалу про повернення скарги, особі яка не має права її підписувати, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що ОСОБА_2 , після укладення договору купівлі - продажу тимчасової споруди від 27.07.2020 року належним чином зареєструвала своє право власності на спірний об`єкт, що б надавало останній звертатися із даною скаргою до суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для оскаржуваної ухвали межах доводів апеляційної скарги не має.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська