Справа №504/367/24
Провадження №2-о/504/159/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Визирської сільської ради в Одеському районі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 заявник звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, якою просив суд встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та те, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 .

Подану заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданий 02.11.2009 виконкомом Любопільської сільської ради, Комінтернівського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 13.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 , був сином померлої - є свідоцтво про народження, де в графі мати вказано ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , видане 08.09.1969 року, про що зроблено відповідний запис за № 29.

Після смерті мати ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Вказує, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Однак в зазначений законом строк позивач не звернувся у відповідності до ст. ст. 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України до нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що мати проживала разом позивачем за однією адресою, у зв`язку з чим вважав, що фактично вступив в спадщину.

Зазначає, що в грудні 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Білоконь О.М. але останньому нотаріус повідомив, що він пропустила строк для прийняття спадщини, в зв?язку з тим, що його місце реєстрації та мати різні, хоча вони проживали разом. Крім того нотаріус звернув увагу, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 мати вказана як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть мати вказана як « ОСОБА_2 ».

Встановити факт, що має юридичне значення, родинних відносин, позивачу необхідний для оформлення спадщини у порядку спадкування за законом на майно, що залишилося після смерті матері.

В судовому засіданні заявники вимоги заяви підтримали повністю.

Представник заінтересованої особи Визирська ОТГ Одеського району Одеської області будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд заслухавши заявників та свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав:

В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України).

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Так згідно з свідоцтвом про народження на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 №184177 від 08.09.1969, в графі мати вказано ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний запис № 29.

Відповідно до довідки виконкому Визирської сільської ради виданої ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 (нині покійна) є його мати та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, судом допитано свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що позивач є сином ОСОБА_2 та доглядав її до смерті.

Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявника, також підтвердила, що позивач є сином ОСОБА_2 та вони проживали разом до смерті останньої, окрім того вказала, що у померлої також був син, який раніше загинув.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження наданими доказами, а даний факт має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація права заявників на отримання спадщини, та іншого порядку встановлення даного факту немає.

Разом з тим, за правилами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Так у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином аналізуючи докази надані заявником та його представником на підтвердження своїх доводів, суд вважає, що факт постійного спільного проживання ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини зі своїм сином ОСОБА_1 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту спільного постійного проживання разом із спадкодавцями заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Встановлення цього факту безумовно породжує юридичні наслідки для заявника.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приходиться рідним сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт постійного проживання з 2004 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя В. К. Барвенко