1Справа № 335/4687/24 2-о/335/191/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на окупованій території щодо її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років, в с. Трудове Куйбишевського району Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією.

Свідоцтва про смерть встановленого державного зразка заявнику не видавали.

Заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки ст. Казахстан Теректинського району Західноказахстанської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Трудове Куйбишевського (новоствореного Пологівського) району Запорізької області, Україна.

Заявник в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом належним чином, в заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заяв чи клопотань суду не надавали.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог ч.2 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Куйбишевським РВ ГУМВД України в Запорізькій області від 09.12.2011 гр. ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк, Україна, та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за зареєстрованим місцем внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 16.01.2023 № 2304- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Кіровським РВ ДМУ УМВД України в Донецькій області від 05.01.1998 гр. ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в ст. Казахстан Теректинського району Західноказахстанської області, та мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , мала рнокпп НОМЕР_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Кіровського району Донецька область, про що 23.06.1989 Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, складено актовий запис № 903, її матір`ю зазначено ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Донецьк Ленінського району Донецька область, про що 27.02.1967 Ленінським бюро ЗАГС м. Донецьк, складено актовий запис № 168, його матір`ю зазначено ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_6 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 виданого 03.12.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , актовий запис №89, після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_8 ».

Згідно з копією медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 19 квітня 2024 року невстановленого зразка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Місцем смерті ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_3 , що є тимчасово окупованою територією. Причиною смерті зазначено - хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 , та може бути заінтересованою особою, оскільки встановлення факту смерті впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси.

Свідоцтва про смерть державного зразка заявник не отримувала, оскільки вона позбавлена такої можливості через окупацію с. Трудове Куйбишевського району (новоствореного Пологівського району) Запорізької області.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції від 01.01.2023) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, у заявника відсутні оригінали вказаних документів, оскільки вони залишились на тимчасово окупованій території, і можливості в їх отриманні немає через ведення воєнних дій.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану такого факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно п. ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визначених законодавством України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Зокрема, Європейський суд у рішенні, яке ухвалено 18 грудня 1996 року у справі «Лоізіду проти Туреччини», зазначив, що презумпція, закладена у статті 1 Конвенції, може обмежуватися винятковими обставинами, зокрема коли державі не дають змоги здійснювати свої повноваження на частині її території. Це може бути наслідком військової окупації збройними силами іншої держави, яка ефективно контролює зазначену територію, військових дій або повстання, дій іноземної держави на підтримку створення сепаратистської держави на території зазначеної держави.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Також, відповідно до Постанови ВС України від 23.11.2022 у справі 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22) відмова у відкритті провадження про встановлення факту народження, смерті на тимчасово окупованій території України з підстав попереднього не звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, неотримання відмови у проведенні державної реєстрації народження та необхідності подальшого оскарження такої відмови у порядку адміністративного судочинства не ґрунтується на положеннях чинного законодавства оскільки встановлення такого факту саме судом безпосередньо передбачено у статті 317 ЦПК України, яка не вимагає від заявників вчинення інших дій перед зверненням до суду з відповідною заявою, тобто надає можливість відразу звернутися до будь-якого суду цивільної юрисдикції. Висновок про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 по справі № 759/5313/21 (провадження № 61-20540св21).

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі - Перелік) на виконання постанови КМУ від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ зазначеного Переліку окупованою територією вважається Більмацька (Кам`янська) селищна територіальна громада Пологівського району Запорізької області (UA0094236), до якої входить територія с. Трудове Куйбишевського (Більмацького, а потім Пологівського) району Запорізької області.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті члена сім`ї (спадкодавця) у заявника є об`єктивні перешкоди.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Трудове Куйбишевського (новоствореного Пологівського) району Запорізької області, Україна, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Керуючись ст. ст. 76-80, 89, 95, 247, 265, 268, 272, 273, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки ст. Казахстан Теректинського району Західноказахстанської області, мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Трудове Куйбишевського (новоствореного Пологівського району) Запорізька область, Україна, у віці 77 років, причина смерті: хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення суду складено 26.04.2024.

Суддя: О.О. Романько