КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 381/2773/23

номер провадження: 22-ц/824/999/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2023 року у складі судді Осаулової Н.А. та присяжних Неживого І.О., Піддубної О.М., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про усиновлення дітей,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про усиновлення дітей.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у зареєстрованому шлюбі з 2021 року. Дружина ОСОБА_2 на даний час є вагітною. Разом із ними проживають діти ОСОБА_2 від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батько яких помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що відносини у сім`ї добрі, побудовані на взаємоповазі та любові один до одного, вони разом бажають забезпечити дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належний духовний та фізичний розвиток, які сприймають заявника як батька, а він вважає їх своїми дітьми.

Зазначав, що він має стабільний середньомісячний дохід у розмірі 50 000 грн 00 коп., до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої та не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Сім`я проживає у будинку, який обладнаний усім необхідним. Мати дітей ОСОБА_2 не заперечує проти усиновлення заявником дітей, яке буде відповідати інтересам дітей.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив:

ухвалити рішення про усиновлення ним дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

зобов`язати Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до актового запису №204 від 21 квітня 2009 року, складеного на ОСОБА_5 такі зміни:

- вказати батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- змінити прізвище дитини « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;

- змінити по-батькові дитини « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »;

зобов`язати Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести до актового запису №446 від 29 серпня 2014 року, складеного на ОСОБА_6 такі зміни:

- вказати батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- змінити прізвище дитини « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;

- змінити по-батькові дитини « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким його заяву задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинами справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов суперечливих висновків щодо строку перебування заявника поза межами України в рейсах, зазначивши, що вони тривають від 6 місяців і довше, тоді як відмітки у посвідченні моряка свідчать про те, що їх тривалість не перевищувала 5 місяців. Вказаний висновок суду також спростовується довідкою, яку заявник отримав 13 грудня 2023 року від роботодавця.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що, починаючи з 2021 року він проживає зі своєю дружиною ОСОБА_2 та її дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, відноситься до них, як до рідних. Вважає, що їх усиновлення спрямоване виключно в інтересах дітей.

Зазначає, що доказом стійкості їх відносин є та обставина, що після його звернення до суду зі даною заявою, його дружина ОСОБА_2 народила сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вважає, що судом невірно встановлено, що він після оголошення в Україні воєнного стану не можу перетинати кордон України, що суперечить як відміткам у посвідченні моряка від 25 липня 2022 року та від 17 січня 2023 року, так і постанові Кабінету Міністрів від 02 вересня 2022 року № 992 «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України», яким Правила перетинання державного кордону громадянами України доповнено пунктом 2-12, згідно з яким у разі введення на території України воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мають право перетинати державний кордон України, якщо вони прямують для роботи на морських суднах, суднах внутрішнього плавання у складі екіпажів таких суден або для проходження практичної підготовки на судні.

Зауважує, що причиною його повернення на територію України було не продовження паспорту моряка, як вказано в рішенні суду, а саме вагітність та народження їх спільної з дружиною дитини та підтримання сім`ї матеріально і морально в умовах війни.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_12 та його представника - адвоката Дубчака Ю.Є., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення представника Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Мазуренко О.М., яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2009 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29 серпня 2014 року.

Дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 помер, про що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

03 липня 2021 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_14 зареєстровано шлюб у Фастівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №188 від 03 липня 2021 року. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Заявник ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 01 червня 2023 року №394, заявник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що 01 червня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність усиновлення ним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якій зазначив, що зі станом здоров`я дітей та порядком усиновлення ознайомлений.

Мати дітей ОСОБА_2 у заяві від 09 травня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В., надала свою згоду на усиновлення її чоловіком ОСОБА_1 дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також ОСОБА_2 у заяві від 26 червня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В., повідомила, що не заперечує проти присвоєння дітям прізвища « ОСОБА_8 » та по батькові « ОСОБА_10 ».

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 станом на 01 червня 2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Відповідно до висновку про стан здоров`я від 10 травня 2023 року, складеного комунальним некомерційним підприємством «Фастівський міський Центр первинної медичної допомоги», ОСОБА_1 може бути усиновлювачем.

З повідомлення від 19 травня 2023 року та посвідчення особи моряка серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 працював капітаном на суднах, що належить словенській компанії ТОВ «Лусте Транспорт», перебуваючи у безперервних трудових відносинах, що тривають з 2017 року по теперішній час.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 має у власності: квартиру, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,0433 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; житловий будинок, загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту обстеження умов проживання від 12 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , де на даний час проживає родина, слідує, що вказане житло є двохповерховим будинком, який складається із чотирьох кімнат, прихожої, коридорів, санвузлів (на І та ІІ поверхах), вбиральні (на І та ІІ поверхах), гардеробної на ІІ поверсі, кухні-столової, має загальну площу 240 кв.м, житлову 129 кв.м. Умови проживання та санітарно-гігієнічний стан житлового будинку задовільні. В будинку просторо, речі складено, будинок облаштований предметами побуту, меблями, сучасною побутовою технікою. В житловому будинку наявні всі комунікації, газо-, елетро- та водопостачання, обігрів будинку двоконтурним котлом, обігрів води - котлом та бойлером. У дітей є окремі кімнати, які облаштовані меблями, є окремі спальні місця, посезонний одяг та взуття в достатній кількості. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечені шкільним та канцелярським приладдям, книжками, спортивним інвентарем, мають комп`ютер, планшет, мобільні телефони. Власником вказаного будинку є ОСОБА_15 - батько дружини позивача, який там зареєстрований, але не проживає. У будинку також зареєстрована, але не проживає дружина власника ОСОБА_16 (мати ОСОБА_2 ). Без реєстрації проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У родині панують родинні, сімейні стосунки, побудовані на повазі, любові та підтримці один одного. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з розумінням підходять до усиновлення їх ОСОБА_1 , так як вже довгий час називають його своїм татом (а.с.25).

З висновку Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради №01.1- 29/16 від 12 червня 2023 року вбачається, що усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вітчимом ОСОБА_1 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей (а.с. 34-35).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей, суд першої інстанції виходив із того, що він в Україні не працевлаштований, перебуває у трудових відносинах з іноземною компанією. Подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначили, що заявник перебував у морських рейсах, які могли становити період часу від 6 місяців і більше.

З відміток у паспорті моряка серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_1 12 січня 2022 року вирушив в рейс, який тривав до 20 травня 2022 року. В подальшому заявник виходив в рейс 25 липня 2022 року та 17 січня 2023 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що на судно сідав в порту Ізмаїльський, про що відповідно проставлялась відмітка про дату і місце прийняття на рейс та після повернення з рейсу проставлялась відповідна відмітка про дату та місце звільнення.

Разом з тим, відмітки про дату та місце звільнення з рейсів, в які був прийнятий заявник 25 липня 2022 року та 17 січня 2023 року відсутні у паспорті моряка. В судовому засіданні заявник не зміг надати обґрунтованих відповідей щодо відсутності даних відміток у паспорті моряка, лише зазначив, що з рейсу зійшов в порту іншої країни.

Більш того, було встановлено, що заявник повернувся в Україну з метою поновлення паспорта моряка, оскільки строк його дії закінчився 11 червня 2023 року, але у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, обмежено виїзд чоловіків віком від 18 до 60 років за кордон. При цьому, раніше заявник за посвідченням моряка у відповідності до Правил перетинання державного кордону громадянами України мав право перетину кордону.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подача такого роду заяви є способом ухилення заявника від військової служби. Перебування на утриманні заявника трьох дітей дасть можливість йому на звільнення від військової служби, встановленої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вільний перетин Українського кордону.

Окрім того, суд зазначив, що у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,не вказав, що між ним та заявником дійсно склались відносини як батька з сином, губився в поясненнях, називав заявника « ОСОБА_17 … ой…папа» та зазначав, що він хороший та допомагає. Проте, яким чином заявник проводить час з ним, як допомагає, які подарунки робив йому та братові пояснити не зміг.

Мати дітей ОСОБА_2 народила третю дитину, батьком якої є заявник. На даний час вона отримує соціальні виплати від держави по втраті годувальника на двох дітей, пенсію на дитину з інвалідністю (молодшого сина), допомогу як багатодітна сім`я та виплату на третю дитину, яка не досягла трирічного віку. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що сім`я ОСОБА_2 проживає за рахунок соціальних виплат, які отримують на дітей та інших джерел доходу не мають.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а проживає подружжя ОСОБА_8 з дітьми без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що може також свідчити про переховування ОСОБА_1 від органів ТЦК з метою ухилення від військової служби.

Однак колегія суддів не може погодитись з наведеними висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб.

Відповідно положень ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 3 ст. 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї.

Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Як передбачено ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст.6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України).

Згідно з положеннями ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності до ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до ст.234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Європейською конвенцією про усиновлення дітей, яку ратифіковано Україною 15 лютого 2011 року передбачено, що компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Статтею 224 СК України визначено обставин, що мають істотне значення для справи, які враховує суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Вказаною нормою також передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Колегія суддів враховує, що як зазначалось вище, заявник ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною ОСОБА_1 та дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Заявник працює капітаном на суднах, що належить словенській компанії ТОВ «Лусте Транспорт», перебуваючи у безперервних трудових відносинах, що тривають з 2017 року по теперішній час.

Також ОСОБА_1 має у власності: квартиру, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,0433 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; житловий будинок, загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів критично оцінює висновок суду першої інстанції про те, що проживання заявника не за зареєстрованим місце проживання може свідчити про ухилення його від військової служби, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснює заходи щодо ухилення від військової служби, а рішення суду відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

По справі встановлено, що 01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність усиновлення ним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якій зазначив, що зі станом здоров`я дітей та порядком усиновлення ознайомлений.

Мати дітей ОСОБА_2 у заяві від 09 травня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В., надала свою згоду на усиновлення її чоловіком ОСОБА_1 дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також у заяві від 26 червня 2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою А.В., повідомила, що вона не заперечує проти присвоєння дітям прізвища « ОСОБА_8 » та по батькові « ОСОБА_10 ».

Згідно з висновком Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради №01.1-29/16 від 12 червня 2023 року, встановлено, що усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вітчимом ОСОБА_1 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Служби у справах дітей та сім`ї, оскільки він підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З акту обстеження умов проживання від 12 червня 2023 року, складеного завідуючою сектору опіки, піклування та усиновлення виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_18 та головним спеціалістом сектору опіки, піклування та усиновлення виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають заявник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вбачається, що в ході бесіди діти з розумінням підходять до усиновлення їх ОСОБА_1 , так як вже довгий час називають його своїм татом.

Крім того, із наявної у матеріалах справи заяви від 12 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заперечує щодо його усиновлення ОСОБА_1 , з яким він разом проживає та називає його татом.

Що стосується посилання суду першої інстанції на те, що неповнолітній ОСОБА_5 у судовому засіданні не вказав, що між ним та заявником дійсно склались відносини як батька з сином, губився в поясненнях, називав заявника « Саша … ой…папа» та зазначав, що він хороший та допомагає, проте, яким чином заявник проводить час з ним, як допомагає, які подарунки робив йому та братові пояснити не зміг, то колегія суддів вважає, що ці пояснення ОСОБА_5 не свідчать про те, що він заперечує проти усиновлення його ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 має бажання усиновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою надання їм батьківської любові та домашнього затишку, бажає і має можливість займатися їх вихованням, здатний забезпечити їм стабільні та гармонійні умови для життя, є дієздатним, має добрий стан здоров`я, здатний створити для дітей належний матеріально-побутовий рівень проживання, може бути усиновлювачем та повністю прийняв на себе обов`язки по вихованню, піклуванню за дітьми, створив всі необхідні умови для нормального фізичного, духовного і морального їх розвитку, заявник проживає однією сім`єю разом з дітьми та їх матір`ю ОСОБА_2 , з якою перебуває у зареєстрованому шлюбі, умови їх проживання забезпечені на належному рівні, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей.

При цьому, судом апеляційної інстанції не встановлено передбачених ст.212 СК України підстав, які виключають можливість усиновлення дітей заявником.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що заявник ОСОБА_1 протягом більше ніж шести місяців перебуває поза межами дому, то колегія суддів вважає, що вони не спростовують наведених вище висновків, оскільки такі дії заявника вчиняються з метою належного матеріального забезпечення дітей.

З наведених підстав колегія суддів критично ставиться до висновку суду першої інстанції про те, що сім`я ОСОБА_8 забезпечуються виключно за соціальні виплати отримані ОСОБА_1 внаслідок втрати годувальника та виплат на новонароджену дитини. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували такий висновок суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції, у порушення вимог ст.263 ЦПК України, наведених вище обставин належним чином не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей.

Разом з тим, заявлені вимоги ОСОБА_1 не забезпечать ефективний спосіб захисту його прав, а тому керуючись передбаченими ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства, які привалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесу, та з метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_1 у визначений законом спосіб, колегія суддів вважає, що його заява підлягає задоволенню частково шляхом оголошення ОСОБА_1 усиновлювачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із внесенням відповідних змін в актові записи про народження дітей.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та судом допущено порушення норм процесуального права, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення заяви з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), про усиновлення дітей - задовольнити частково.

Оголосити громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , усиновлювачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записати батьком.

ОСОБА_1 в актовому записі про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записати батьком.

Прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити на « ОСОБА_8 », а по-батькові на « ОСОБА_10 », ім`я та дату народження залишити без змін.

Прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити на « ОСОБА_8 », а по-батькові на « ОСОБА_10 », ім`я та дату народження залишити без змін.

Внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 за №204 від 21 квітня 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управлінням юстиції Київської області.

Внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 за №446 від 29 серпня 2024 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управлінням юстиції у Київській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: