Справа № 243/3180/24
Провадження № 2-о/243/57/2024
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

25 квітня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації народження,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації народження.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. ст. 317, 318, 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло.

Також, відповідно до пункту 1 частини першої статті 318 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою.

При цьому заявниці слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Заявником, всупереч зазначеним приписам, неконкретизовану вимогу, який факт (факт чого) вона просить встановити: факт реєстрації народження чи факт народження дитини.

Заявником не зазначено обґрунтування необхідності встановлення такого факту, які правові наслідки він породить.

Відтак, заявниці необхідно конкретизувати зміст вимог заяви, та зазначити заінтересованих осіб.

Крім того, заявниці слід звернути увагу на те, що, процесуальний порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок врегульовано Законом України «Про міжнародне приватне право» від23.06.2005№2709-IV(далі Закон) та розділом ХІ ЦПК України.

Статтею 1 Закону передбачено, що юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави, є ознакою форми іноземного елемента.

Ч.1 ст.13 Закону передбачено, що документи, які видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про народження або рішення суду про встановлення факту народження, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом МЗС України від 04.06.2002 № 113.

Відповідно до наказу Мін`юсту № 52/5 від 18.10.2000 «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п. 7 глави 1 розділу ІІ Правил).

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, котрий в подальшому систематично продовжувався та продовжує діяти станом на теперішній час.

Також, 24.02.2022 Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією, крім консульських питань.

Відповідно до положень Постанови КМ України від 04.02.2023 № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом 6 місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

01.12.2022 ВР України було прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993».

Вихід із вищевказаної конвенції означає скасування можливості використання в Україні документів, зокрема документів російської федерації, без якого-небудь спеціального посвідчення, а саме без апостилю.

За таких обставин, документи, долучені до матеріалів заяви, які видані на території російської федерації, повинні пройти процедуру легалізації в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши що заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення заяви заявнику це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації народження - залишити без руху.

Надати заявниці строк, який становить десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху, усунути зазначені недоліки.

Роз`яснити заявнику, що у разі якщо недоліки заяви у вказаний строк не будуть усунені, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області І.Ю. Фалін