СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/1850/24
ун. № 759/803/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2024 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 26-27).

24.04.2024 представником відповідача подано клопотання про надання доручення Посольству України у Румунії відібрати експеремантальні зразки підпису та почерку громадянина України ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що стороною відповідача заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, тому з метою забезпечення проведення експертизи, необхідно відібрати експериментальні зразки підпису відповідача. Сам ОСОБА_2 перебуває/проживає в Румунії, а тому відібрати експериментальні зразки підпису у приміщенні суду в м. Києві немає можливості. Таким чином в порядку положень ч. 2 ст. 502 ДІК України просить суд доручити Посольству України в Румунії відібрати експеремантальні зразки підпису та почерку громадянина України ОСОБА_2 .

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, та заявлене клопотання прихожу до наступного висновку.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 502 ЦПК України передбачено, що доручення суду про виконання певних процесуальних дій стосовно громадянина України, який проживає на території іноземної держави, може бути виконано працівниками дипломатичного представництва чи консульської установи України у відповідній державі, якщо це передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі вчинення певних процесуальних дій складається протокол, що підписується особою, стосовно якої вчинені процесуальні дії, та особою, яка вчинила процесуальні дії, і скріплюється печаткою відповідної закордонної дипломатичної установи України. У протоколі зазначаються день, час і місце виконання доручення.

Взаємовідносини між Україною та Румунією щодо отримання доказів врегульовано Гаазькою Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970.

Згідно з ч. 2 статті 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.

У статті 15 Конвенції вказано, що у цивільних або комерційних справах дипломатичний службовець або консульський агент Договірної Держави на території іншої Договірної Держави і в межах округу виконання своїх функцій може без застосування примусу отримувати докази від громадян Держави, яку він представляє, з метою сприяння провадженню, розпочатому в суді Держави, яку він представляє. Договірна Держава може заявити, що докази можуть отримуватися дипломатичними службовцями або консульськими агентами, лише якщо згода з цією метою надана на підставі їхніх звернень або звернень від їхнього імені до відповідного органу, визначеного Державою, яка робить таку заяву.

Відповідно до ст. 28 Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України від 2 квітня 1994 року N 127/94, консул виконує доручення слідчих або судових органів України щодо громадян України, якщо це не заборонено законами держави перебування. Зазначені доручення виконуються з додержанням процесуального законодавства України.

У разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою, використовується "Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року N 1092/5/54 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 р. за N 573/15264 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.10. Інструкції у випадках, передбачених міжнародним договором України, з метою вручення документів, отримання доказів чи вчинення інших процесуальних дій відносно громадянина України, який проживає на території іноземної держави, суд України може направити доручення через Міністерство закордонних справ України для виконання консульською установою України на території відповідної іноземної держави, де проживає така особа. Консул виконує доручення судів України про надання правової допомоги в цивільних справах з додержанням чинного процесуального законодавства України.

Відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Пункт 1.3. вказаної в попередньому абз. Інструкції передбачає, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), повинен (на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Експериментальні зразки почерку та (або) підпису є такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Відповідно до ст. 19 Конвенції компетентний орган при наданні дозволу, про який йдеться у статтях 15, 16 або 17, або у задоволенні прохання, згаданого в статті 18, може встановити умови, яких, на його думку, слід дотримуватися, зокрема щодо часу та місця отримання доказів. Таким же чином він може вимагати отримання завчасного повідомлення про час, дату та місце отримання доказів; в такому випадку представник органу вправі бути присутнім при отриманні доказів.

Згідно з ст. 21 Конвенції, якщо дипломатичний службовець, консульський агент або уповноважений правомочний відповідно до статей 15, 16 або 17 отримувати докази, то: a) він може отримувати всі види доказів, які не суперечать законодавству Держави, на території якої отримуються докази, або будь-якому дозволу, наданому відповідно до згаданих статей, і матиме повноваження в цих межах приводити до присяги або приймати урочисті заяви.

За таких обставин, з метою відібрання експериментальних зразків підпису та почерку громадянина України ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне звернутися із судовим дорученням до Посольства України у Румунії через Міністерство закордонних справ України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами, ст. ст. 76, 81, 84, 498, 502 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про надання доручення по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Звернутися до Посольства України у Румунії, що розташоване за адресою: 011 862, Румунія, м. Бухарест, бульвар Авіаторілор, №24, Сектор 1 , шляхом направлення вказаного доручення через Міністерство закордонних справ України, яке розташоване за адресою: 01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1.

Доручити працівникам Посольства України у Румунії виконати відібрання експериментальних зразків підпису ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , номер телефону НОМЕР_2 .

Відібрання зразків підпису ОСОБА_2 виконати на 8 аркушах лінованого паперу та 8 аркушах нелінованого паперу до 15 експериментальних підписів ОСОБА_2 на кожному з них. Аркуші мають бути прошиті між собою та містити посвідчувальний напис із зазначенням прізвище, ім`я та по батькові виконавця судового доручення та дати посвідчення (відібрання підписів) та відбитком печатки Полосольства України у Румунії.

Після виконання доручення всі документи, складені у зв`язку з виконанням цього доручення, направити на адресу Святошинського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-а для приєднання до матеріалів справи.

Копію ухвали направити до Міністерства закордонних справ України для організації подальшого виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська