Справа № 158/3270/23
Провадження № 2/0158/36/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Москвич Віталій Степанович, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та договору дарування,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Москвич Віталій Степанович (далі приватний нотаріус Москвич В.С.), приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна (далі приватний нотаріус Грудзевич Т.О.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та договору дарування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.12.2020 ОСОБА_3 в межах пішохідного переходу поряд з Клеванською ЗОШ №1 здійснив наїзд на малолітнього сина позивача - ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), який від отриманих травм помер на місці події. Проведеними експертизами встановлено, що дорожньо-транспортна пригода спричинена порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_5
Вироком Рівненського районного суду Волинської області від 17.01.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, а також стягнуто з останнього на користь позивача 500 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.06.2022 вирок суду залишено без змін. У зв`язку із чим ОСОБА_2 20.07.2022 пред`явила виконавчий лист до виконання до Ківерцівського відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем з`ясовано, що єдиним нерухомим майном, яке перебуває у власності ОСОБА_3 є земельна ділянка площею 2,0005 га (кадастровий номер :06:000:0860), яка знаходиться в оренді у сільськогосподарського підприємства з 2018 року. Усе інше нерухоме майно, на яке було накладено арешт в порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову (житловий будинок та дві земельні ділянки) відчужені ОСОБА_3 30.08.2021 та 22.12.2021 на користь інших осіб.

Так, на підставі посвідчених приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу у Волинській області Москвичем В.С. договорів купівлі-продажу №1215 та №1216 від 30.08.2021 ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,2789 га (кадастровий номер :06:000:0534) та земельну ділянку площею 1,1666 га (кадастровий номер :06:000:0535). Крім того, на підставі посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу у Волинській області Грудзевич Т.О. договору дарування від 22.12.2021 ОСОБА_3 безоплатно передав у власність свого сина ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 , укладаючи такі договори діяв недобросовісно, зловживаючи своїми процесуальними правами на шкоду правам позивача як кредитора. Відчуження такого майна здійснене ним з метою уникнення можливого майбутнього стягнення з нього. Після укладення вказаних оплатних договорів ОСОБА_3 не спрямував виручені від продажу кошти на відшкодування завданої позивачу шкоди. Відтак, оспорювані правочини є фіктивними.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд визнати недійсними договори: 1) купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0534 та :06:000:0535, які посвідчені приватним нотаріусом Москвичем В.С. за р.№215 та р.№1216 від 30.08.2021; 2) дарування житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Грудзевич Т.О. за р.№247 від 11.05.2018.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.11.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2023 витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Москвича Віталія Степановича та приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяни Олександрівни належним чином засвідчені копії нотаріальних справ щодо посвідчення: договорів купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :06:000:0534 та :06:000:0535, укладених 30.08.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зареєстрованих у реєстрі вчинення нотаріальних дій за №1215 та №1216; договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.01.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судове засідання не прибули, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що під час укладення договорів нотаріусом перевірено відповідні реєстри та встановлено відсутність заборони відчуження майна. Крім того, підтвердив, що на даний час визначена вироком суду шкода не відшкодована.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Треті особи у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.06.2021 в порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження №0000347 від 03.12.2020 з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, накладено арешт на належне ОСОБА_3 майно, а саме:

1) земельну ділянку площею 1,2789 га, кадастровий номер :06:000:0534, яка розташована в Ківерцівському районі Волинської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

2) земельну ділянку площею 1,1666 га, кадастровий номер :06:000:0535, яка розташована в Ківерцівському районі Волинської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

3) земельну ділянку площею 2,0005 га, кадастровий номер :06:000:0860, яка розташована в Ківерцівському районі Волинської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

4) житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18) із забороною відчужувати їх та розпоряджатися ними будь-яким чином (т.1, а.с.17-18).

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 17.01.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 500 000,00 грн. моральної шкоди (т. 1, а.с.19-21).

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.06.2022 вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 17.01.2022 залишено без змін (т. 1, а.с.22-25).

В порядку виконання вироку суду в частині стягнення моральної шкоди головним державним виконавцем Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котельчук Н.С. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №570/1890/21, виданого 14.07.2022 Рівненським районним судом, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №69500804 від 26.07.2022 (т.1, а.с.29).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №310875992 від 27.09.2022 ОСОБА_3 на праві приватної власності належали: земельна ділянка площею 1,2789 га, кадастровий номер :06:000:0534, право власності на яке припинено 30.08.2021; земельна ділянка площею 1,1666 га, кадастровий номер :06:000:0535, право власності на яке припинено 30.08.2021; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м., право власності на яке припинено 22.12.2021 (т. 1, а.с.30-32).

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №318948969 від 27.12.2022 житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 69 кв. м. з 22.12.2021 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.12.2021 №1410 (т.1, а.с.33-34).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №318947779 та №318946680 від 27.12.2022 земельна ділянка площею 1,2789 га, кадастровий номер :06:000:0534 та земельна ділянка площею 1,1666 га, кадастровий номер :06:000:0535 з 30.08.2021 на праві приватної власності належать ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 30.08.2021 №1215 та №1216 (т. 1, а.с.35-38).

Як вбачається із договору дарування житлового будинку від 22.12.2021 №1410, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О., ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_1 , а останній прийняв безоплатно у власність житловий будинок АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.92-93).

Із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.08.2021 №1215, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Москвичем В.С., слідує, що ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 , а останній прийняв у власність земельну ділянку площею 1,2789 га, кадастровий номер :06:000:0534, яка розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та сплатив за неї визначену грошову суму у розмірі 25 763,00 грн. (т.1, а.с.124-126).

Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.08.2021 №1216, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Москвичем В.С., ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 , а останній прийняв у власність земельну ділянку площею 1,1666 га, кадастровий номер :06:000:0535, яка розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області та сплатив за неї визначену грошову суму у розмірі 30 376 грн. (т. 1, а.с.162-164).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно із ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Згідно із ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Під час розгляду справи суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19), про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу та договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі договору дарування, тобто безоплатно, після пред`явлення до нього позову про стягнення грошової компенсації, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договорів недійсними, направлених на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсними правочинів внаслідок укладення договорів, зміст яких суперечить ЦК України, суд враховує наступне: 1) ОСОБА_3 відчужив майно після того, як було прийнято судом цивільний позов та застосовано заходи забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, шляхом накладення арешту на дане майно; 2) частину майна відчужено на підставі безоплатного договору; 3) майно відчужене на користь близької людини; 4) отримані за оплатним договором кошти не спрямовані на відшкодування завданої позивачу шкоди; 5) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може повністю погасити свої зобов`язання перед стягувачем.

Враховуючи сукупність наведених обставин, той факт, що відповідач ОСОБА_3 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, знайшло своє підтвердження, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення на його майно як боржника.

Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом» від 14.05.1992 №2343-XII); при неплатоспроможності банків (ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI); у виконавчому провадженні (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII).

Водночас, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

При цьому та обставина, що правочини із третіми особами, за яким боржник відчужив майно, реально виконані, не виключає тієї обставини, що вони направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнані недійсними на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Судом також враховано, що на момент здійснення відчуження ОСОБА_3 спірних земельних ділянок зобов`язання за вироком суду від 17.01.2022 вважалося невиконаним, його належне виконання не відбулося, про що свідчить відкрите виконавче провадження №69500804 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 відчужив спірний житловий будинок на підставі безоплатного договору члену сім`ї (своєму сину), що також свідчить про недобросовісну поведінку відповідача та намагання уникнути відповідальності за рахунок спірного майна.

Також, суд враховує, що кошти за відчужені ОСОБА_3 земельні ділянки на користь ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу не були використанні для виплати позивачеві моральної шкоди, що також свідчить про недобросовісну поведінку відповідача та намагання уникнути відповідальності за рахунок спірного майна.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів стягувача.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі №127/13995/21 (провадження №61-989ск23).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_3 іншого майна, за рахунок якого він може повністю відповідати за своїми зобов`язаннями перед стягувачем у виконавчому провадженні. Також відсутні дані, що останній виконав судове рішення та виплатив ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 500 000 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що оспорювані договори купівлі-продажу земельних ділянок площею 1,2789 га (кадастровий номер :06:000:0534) та площею 1,1666 га (кадастровий номер :06:000:0535), укладені 30.08.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 22.12.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за своїми змістами суперечить вимогам закону, оскільки не спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, а вчинені з метою уникнення відповідальності відповідача за рахунок цього майна, що є порушенням ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання їх недійсними відповідно до ст. 234 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність визнання недійсними договорів купівлі-продажу зазначених вище земельних ділянок та договору дарування житлового будинку.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. що підтверджується квитанцією № від 04.10.2023, тому зазначені витрати підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,2789 га, кадастровий номер :06:000:0534, яка розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218), укладений 30 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Москвичем Віталієм Степановичем та зареєстрований в реєстрі за №1215.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,1666 га, кадастровий номер :06:000:0535, яка розташована на території Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218), укладений 30 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Москвичем Віталієм Степановичем та зареєстрований в реєстрі за №1216.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 22 грудня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грудзевич Тетяною Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за №1410.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ківерцівським РС УДМС у Волинській області);

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Москвич Віталій Степанович (45605, Волинська область, Луцький район, с. Боратин, вул. Центральна, буд. 15);

Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна (45201, Волинська область, Луцький район, м. Ківерці, вул. Паркова, буд. 13А).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова