"25" квітня 2024 р. Справа № 363/5105/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову третьої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Возного М.В. надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.10.2023 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2023 року залучено до участі у цивільній справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги.

19 грудня 2023 року від третьої особи ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

22 квітня 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку на якій побудовано зазначений спірний будинок за тою самою адресою кадастровий номер 370510026:3:001, а саме: земельну ділянку, 1191 кв.м.; будинок загальною площею 170,4 кв.м; заборонити вчиняти певні дії ОСОБА_2 , а саме перешкоджати мені ОСОБА_1 у вільному користуванні об`єктами нерухомого майна, що належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка на якій побудовано зазначений спірний будинок за тою самою адресою кадастровий номер 370510026:3:001, а саме: земельну ділянку, 1191 кв.м; будинок загальною площею 170,4 кв.м.; встановити обов`язку вчинити певні дії ОСОБА_2 , а саме передати ОСОБА_1 , ключі від будинку, воріт, підсобних приміщень розташованих за адресою АДРЕСА_1 .Свої вимоги обґрунтовує тим, що маючи на меті завдати її шкоди та болю у будь-який спосіб включно й матеріальний, відповідач може продати спірні об`єкти нерухомості, подарувати, здати під заставу та інше, тому як на даний час згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме ОСОБА_2 є єдиним власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки на якій побудовано зазначений спірний будинок за тою самою адресою кадастровий номер 370510026:3:001. Окрім того на сьогодні, а фактично після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 змінив замки та не пускає її на території подвір`я та у будинок. Тобто відповідачем істотно порушуються її законні права. До того ж її перебування в спірному будинку та прибудинковій території можуть запобігти перебудові будинку та його руйнації. Зауважила, що ухвалою Вишгородського районного суду від 12.04.2024 року як захід забезпечення позову про визначення місця проживання їх спільної з відповідачем дитини встановлено графік спілкування дитини з батьком. Натомість має сумніви, що ОСОБА_2 зможе самостійно забезпечити дитині належний догляд. Тож, якщо відповідач в подальшому буде перешкоджати їй у користування спірним нерухомим майном, можуть бути порушення також інтереси дитини. Тому змушена просити суд вжити заходів щодо охорони її матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити її реальне та ефективне виконання судового рішення, яке буде прийнято на її користь на підставі вимог чинного законодавства, та задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до наказу № 36в від 23 квітня 2024 року, в.о. Голови Вишгородського районного суду Київської області Чіркова Г.Є., суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А. 24.04.2024 року перебувала у відпустці, в зв`язку з чим суд проводить розгляд зазначеної заяви 25.04.2024 року.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується окрім іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник з сімейних правовідносин.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання ОСОБА_1 на те, що існує ризик, що відповідач буде намагатись продати спірні об`єкти нерухомості, подарувати, здати під заставу, знищити та інше є лише її припущенням та не підтверджено жодними доказами.

Щодо вимог ОСОБА_1 заборонити відповідачу перешкоджати у вільному користуванні об`єктами спірного нерухомого майна та зобов`язати передати ключі від будинку, воріт, підсобних приміщень розташованих за вищевказаною адресою, суд зазначає, що такі вимоги ОСОБА_1 не спрямовані на реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, не є адекватними та не відповідають вимогам, на забезпечення яких ОСОБА_1 просить їх вжити. Підстав вважати, що невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову у справі у суду не має.

Окрім того, суд зауважує, що шляхом застосування заходів забезпечення позову, сторони не можуть вирішувати всі виниклі між ними спірні питання.

Жодних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду ОСОБА_1 суду не надано.

На підставі вищевикладеного, враховуючи підстави та предмет позову, а також не доведення позивачем, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження його доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову третьої особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про поділ майна подружжя- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна