Дата документу 19.03.2024
Справа № 501/457/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Король Р.М.

до

відповідача Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

предмет та підстави позову: про звільнення майна з-під арешту,

учасники справи не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Король Р.М. 07.02.2024 звернувся до суду з позовом до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту, згідно якого просить суд:

- зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер: 32497803 від 04.05.2012 відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 12476165;

- зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер: 32497803 від 04.05.2012 відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 22940155 (спеціальний розділ).

Позов обґрунтований тим, що 17.01.2024 ОСОБА_1 з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо, що є чинне обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 12476165, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32497803, 04.05.2012, відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 , стягувач ПАТ «Райффайзен Банк аваль»; Розділ «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» - номер запису про обтяження: 22940155 (спеціальний розділ) все нерухоме майно від 08.05.2012.

З метою отримання інформації адвокат Король Роман звернувся із адвокатським запитом до відповідача.

Чорноморський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29.01.2024 листом №2115/9529 повідомив, що вищевказане виконавче провадження завершено 05.03.2013 на підставі повернення документу ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження НОМЕР_1 було знищено у 2017 році, заявнику рекомендовано звернутись до суду.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просили його задовольнити.

Представник Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позову.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 07.02.2024 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.19).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 08.02.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с.20-21).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 14.02.2024 відкрито провадження у справі (а.с.24-25).

За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з реєстру (а.с.9-11).

ОСОБА_1 17.01.2024 з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стало відомо, що є чинне обтяження - арешт, реєстраційний номер обтяження 12476165, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32497803, 04.05.2012, відділ державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 , стягував ПАТ «Райффайзен Банк аваль»; Розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» - номер запису про обтяження: 22940155 (спеціальний розділ) все нерухоме майно від 08.05.2012 (а.с.9-11).

З метою отримання інформації адвокат Король Роман звернувся із адвокатським запитом до відповідача.

Чорноморський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29.01.2024 листом №2115/9529 повідомив, що вищевказане виконавче провадження завершено 05.03.2013 на підставі повернення документу ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження НОМЕР_1 було знищено у 2017 році, заявнику рекомендовано звернутись до суду (а.с.16).

ІV. Оцінка Суду.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст.360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки Чорноморський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 29.01.2024 листом №2115/9529 повідомив, що вищевказане виконавче провадження завершено 05.03.2013 на підставі повернення документу ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження НОМЕР_1 було знищено у 2017 році, заявнику рекомендовано звернутись до суду (а.с.16), суд приходить до висновку про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити повністю.

Скасувати арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер: 32497803 від 04.05.2012 відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 12476165.

Скасувати арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер: 32497803 від 04.05.2012 відділом державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 22940155 (спеціальний розділ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко