П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Київ

Справа №382/565/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/7708/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Кисіль О.А. 11 грудня 2023 року в м. Яготин, повний текс рішення складений 19 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2023 року позивач звернулася до суду першої інстанції з позовом заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Позов обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 12 грудня 2022 року, який є сином позивача та відповідача виповнилося вісімнадцять років.

З 01 вересня 2020 року ОСОБА_3 навчався в ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО» за спеціальністю кухар, кондитер, в зв'зку з чим останній не має джерел доходу та вимушений перебувати на повному матеріальному забезпеченні матері. Зокрема, він потребував належного харчування, якісного одягу, користування житлово-комунальними та медичними послугами, а також потребує реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку. При цьому, позивач в повній мірі забезпечити потреби сина не мала змоги. В той же час, відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання сина після досягнення ним повноліття не надавав, хоча мав змогу. Щодо наявності у відповідача нерухомого майна повідомляла, що у власності відповідача перебувала 1/2 частина земельної ділянки площею 2.7399 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Капустинської сільської ради Київської області. Щодо наявності у відповідача будь-якого рухомого майна позивачу нічого не було відомо. Враховуючи викладене просила стягувати щомісячно із відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу до закінчення навчання. але не довше ніж до двадцяти трьох років.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2023 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, на час навчання.

Рішення суду мотивоване тим, що утримання дітей є обов'язком обох батьків, а син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається та не може влаштуватись на роботу, крім того, у відповідача є можливість надання матеріальної допомоги.

Не погодився з вказаним рішенням суду відповідач, ним подано апеляційну скаргу, в якій вказується на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Відповідач вказує, що у первісній редакції позовної заяви від 17 квітня 2023 року позивачем було зазначено, що син навчається у ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО», у подальшому, в процесі провадження даної справи позивачем було подано доказ на підтвердження того, що син зарахований на денну форму навчання до Яготинського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП». Даний письмовий доказ було подано поза межами строку на його подання, та суд не виносив на обговорення сторін питання про можливість/неможливість приєднання його до матеріалів справи. Відповідач вважає, що вказаний доказ за своїм змістом фактично ё змінює предмет позову.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не навів аргументи на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у виді стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Вказує, що при визначення розміру аліментів на повнолітню дитину не діє норма ст. 182 СК України, до якої відсилає ст. 200 СК України.

За таких обставин вважає, що установлення нижньої межі аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі, який визначив суд, є надмірним індивідуальним фінансовим тягарем по відношенню до апелянта.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 травня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто щомісячно із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 14 травня 2015 року та продовжувати до досягнення сином повноліття /а.с.4-9/.

Згідно довідки від Яготинського центру професійно-технічної освіти, ОСОБА_3 з 01 вересня 2020 року до 30 червня 2023 року навчався в ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО» за спеціальністю кухар, кондитер, отримував стипендію /а.с.10/.

Згідно акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який має окрему кімнату та знаходиться на фінансовому утриманні матері /а.с.11/.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна , вбачається, що у власності відповідача перебуває 1/2 частина земельної ділянки площею 2.7399 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Капустинської сільської ради Київської області та перебуває в оренді, відповідно до договору оренди від 17 лютого 2017 року /а.с.12/.

Відповідно до довідки форми ОК-7, вбачається, що ОСОБА_1 був працевлаштований, отримував заробітну плату, а також вносились страхові внески до Пенсійного фонду за 2011 рік, 2013-2020 роки, 2022 рік, усього за рік в межах максимальної величини відповідачем у справі було отримано 304559, 90 грн /а.с.36-38/.

17 серпня 2023 року позивачем було додано докази відносно того, що 16 серпня 2023 року ОСОБА_3 вступив до навчального закладу Яготинський інститут Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом, що підтверджується відомостями з електронного кабінету вступника та копією заяви від 24 липня 2023 року про допуск до конкурсного відбору на навчання за спеціальністю «073 Менеджмент» /а.с.44-46/.

Як вбачається з довідки № 103 від 04 вересня 2023 року ОСОБА_3 був зарахований на І курс денної форми Яготинського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП», спеціальність «Менеджмент» освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр. Навчається на контрактній основі, наказ на зарахування від 14 серпня 2023 року, термін навчання з 04 вересня 2023 року по 31 серпня 2027 року, державної стипендії не отримує /а.с.56/.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

З наведених обставин справи вбачається що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Останній є студентом Яготинського інституту Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом денної форми навчання за спеціальністю «Менеджмент».

Колегією суддів установлено, що спільна дитина сторін ОСОБА_3 на день звернення позивача до суду із даним позовом досяг повноліття, проте не досяг 23- річного віку, продовжує навчання, не працює, не одружений, не отримує дохід, проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Отже, встановивши, що ОСОБА_3 продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, суд дійшов правильного висновку про обов`язок відповідача утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який навчається.

Також колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що позивачем фактично було змінено предмет спору, оскільки як вбачається з матеріалів справи згідно довідки ДПТНЗ «Яготинський центр професійно-технічної освіти» ОСОБА_3 навчався у вказаному навчальному закладі з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Після закінчення навчання останній вступив на 1 курс денної форми Яготинського інституту ПрАТ «ВНЗ «МАУП» за спеціальністю «Менеджмент», освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр.

Таким чином, в даному випадку предметом спору є стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, зміна навчального закладу чи рівня підготовки ОСОБА_3 не змінює предмет спору.

Щодо доводів відповідача, що судом не було надано аргументів відносно того, чи є у відповідача можливість сплачувати аліменти в такому розмірі, суд апеляційної інстанції виходить з такого. Відповідач є працездатною особою та отримує дохід, доказів того, що він не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, тобто свого скрутного матеріального становища до суду апеляційної інстанції не було надано, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з відповідача саме у вказаному розмірі. Такий розмір аліментів забезпечить належне матеріальне утримання дитини сторін, яка продовжує навчання та не спростований ОСОБА_1 ..

Відповідачем також не було доведено належними та допустимими доказами того, що їх спільний з позивачем син працює, або отримує стипендію, отримує стабільний дохід та має фінансову можливість сплачувати за навчання та утримувати себе на період навчання.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини справ, дав їм належну правову оцінку, рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук