Справа № 182/3993/22
Провадження № 2/0182/1060/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі за правилами спрощенного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.10.2022 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Починаючи з 04.07.2022 на сторінці в соціальній мережі «Facebook», власником якої є ОСОБА_2 , останній почав розміщати статті наступного змісту:

-«Ось ця організація (з посиланням «Тріада») людей кидає по всій Україні. Набирає на роботу, а заробітну плату можна чекати роками. Сам чекаю сім місяців. На всі прохання віддати заробітну плату одна відповідь, грошей не має, або взагалі ігнорують. І не має на них ніякої управи. Може цей пост дійде до них, так як вони не відповідають на дзвінки та повідомлення.» (стаття від 04.07.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/66493/?flite=scwspnss);

-«Ось ця організація (з посиланням «Тріада») і ще декілька, назв яких я назву трохи пізніше, а також імена та прізвища від майстрів до директорів, кидають людей на гроші. Вкалуєш на них як папа ОСОБА_3 , а потім чекаєш зарплату роками. Я вже чекаю десятий місяць, все сніданками годують, а за те, що рот відкриваєш, взагалі кажуть, що нічого не дадуть.» (стаття від 02.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/47214/?flite=scwspnss);

-« ОСОБА_4 (з посиланням «Тріада») ( стаття від 05.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/39321/?flite=scwspnss); репост цієї статті від 06.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/20862/?flite=scwspnss); ІНФОРМАЦІЯ_1 , https://www.facebook.com/68142/posts/64993/?flite=scwspnss).

-«Ось це всім відомий директор підрядної організації «Тріада Енерджі», яка повинна зарплату людям і не віддає вже десятий місяць, і напевно не збирається. Годує сніданками. Цікаво, його партнери знають про це? (На фото текст: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 06.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/20476/?flite=scwspnss); репост цієї статті 08.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/93071/?flite=scwspnss);

-«Чудова четвірка шахраїв. Не виплачують зарплату 10 місяців. Від їх обіцянок віддати, вже зав`яли вуха. ( серед фото одне: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 12.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/69117/?flite=scwspnss, репост цієї статті 13.09.2022, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/11594/?flite=scwspnss);

-«Організація «Тріада Енерджі» Харків, дурять людей. Набирають на роботу, люди вкалують як коні, не дотримуючись правил техніки безпеки, якби бос був би задоволений, а потім не виплачують заробітну плату (також ухиляються від сплати податків). Може вже компетентні органи звернуть на них увагу? Тому що своїх співробітників вони вважають за нелюд. Прийшла пора розворушити це кубло, а то вони відчувають прекрасно, а люди десять місяців чекають доки з ними розрахуються (серед фото одне: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 14.09.2022, https://www.facebook.com/68142/posts/87969/?flite=scwspnss).

ОСОБА_1 вважає статті відповідача безпідставними та необґрунтованими, неправдивими та такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Позивач є один із засновників та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада Енерджі» (код за , юридична адреса: проспект Московський, 199-Б, м. Харків), і має гарну репутацію серед контрагентів, з якими співпрацює товариство, а також серед працівників цього товариства.

Зазначає, що а ні Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріада Енерджі», а ні сам позивач не має заборгованостей по виплатам своїм працівникам заробітної плати та податків, а навіть коли такі виникають на сьогоднішній день у зв`язку з дією воєнного стану на території України та проведенням постійних бойових дій за юридичною адресою товариства у місті Харків, позивач продовжує здійснювати відповідні виплати за першої можливості. З таких причин ставлення трудового колективу до позивача товариства склалося тільки позитивне.

Проте статті у соціальних мережах відповідача, який ніколи не обліковувався працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада Енерджі», директором та засновником якого є позивач, відповідач зазначає, що він працював та це товариство і начебто позивач має перед ним заборгованість по виплаті заробітної плати. Такі твердження відповідача є неправдиві, так як з ним не укладалися а ні трудові договори а ні цивільно-правові угоди на виконання якихось робіт з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріада Енерджі», а отже заборгованість по виплатам заробітної плати навіть не могла виникнути.

Доведена до невизначеного кола осіб неправдива інформація завдала та продовжує завдавати шкоди особистим немайновим благам позивача, внаслідок її розповсюдження із вказанням особистих даних позивача та його адреси, до нього погіршилося ставлення з боку осіб, з якими він веде господарську та трудову діяльність, а також знайомих та друзів.

Тому просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену відповідачем на сторінці у соціальній мережі «Facebook», зобов`язати відповідача опублікувати текст спростування недостовірної інформації відносно позивача у такий же спосіб, в тих самих місцях, де розміщувалася недостовірна інформація, з посиланням на рішення суду, під заголовком «Спростування недостовірної інформації», а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою про відкриття провадження від 06.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.38-39). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду 06.02.2023 року. Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу його задоволення, посилався на те, що починаючи з 04.07.2022 року на сторінці в соціальній мережі «Facebook», власником якої є ОСОБА_2 , останній почав розміщати статті наступного змісту:

-«Ось ця організація (з посиланням «Тріада») людей кидає по всій Україні. Набирає на роботу, а заробітну плату можна чекати роками. Сам чекаю сім місяців. На всі прохання віддати заробітну плату одна відповідь, грошей не має, або взагалі ігнорують. І не має на них ніякої управи. Може цей пост дійде до них, так як вони не відповідають на дзвінки та повідомлення.» (стаття від 04.07.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/66493/?flite=scwspnss);

-«Ось ця організація (з посиланням «Тріада») і ще декілька, назви яких я назву трохи пізніше, а також імена та прізвища ві майстрів до директорів, кидають людей на гроші. Вкалуєш на них як папа ОСОБА_3 , а потім чекаєш зарплату роками. Я вже чекаю десятий місяць, все сніданками годують, а за те, що рот відкриваєш, взагалі кажуть, що нічого не дадуть.» (стаття від 02.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/47214/?flite=scwspnss);

-« ОСОБА_4 (з посиланням « ОСОБА_5 ») ( стаття від 05.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/39321/?flite=scwspnss); репост цієї статті від ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилання https://www.facebook.com/68142/posts/20862/?flite=scwspnss); ІНФОРМАЦІЯ_1 , https://www.facebook.com/68142/posts/64993/?flite=scwspnss).

-«Ось це всім відомий директор підрядної організації «Тріада Енерджі», яка винна зарплату людям і не віддає вже десятий місяць, і напевно не збирається. Годує сніданками. Цікаво, його партнери знають про це? (На фото текст: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 06.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/20476/?flite=scwspnss); репост цієї статті 08.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/93071/?flite=scwspnss);

-«Чудова четвірка шахраїв. Не виплачують зарплату 10 місяців. Від їх обіцянок віддати, вже зав`яли вуха. ( серед фото одне: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 12.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/69117/?flite=scwspnss, репост цієї статті 13.09.2022 року, посилання https://www.facebook.com/68142/posts/11594/?flite=scwspnss);

-«Організація «Тріада Енерджі» Харків, дурять людей. Набирають на роботу, люди вкалують як коні, не дотримуючись правил техніки безпеки, якби бос був би задоволений, а потім не виплачують заробітну плату (також ухиляються від сплати податків). Може вже компетентні органи звернуть на них увагу? Тому що своїх співробітників вони вважають за нелюд. Прийшло пора розворушити це кубло, а то вони відчувають прекрасно, а люди десять місяців чекають доки з ними розрахуються (серед фото одне: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 )». (стаття від 14.09.2022, https://www.facebook.com/68142/posts/87969/?flite=scwspnss).

Позивач зазначив, що відповідна інформація не відповідає дійсності, є викривленням фактів та одночасно принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Зазначив, що а ні Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріада Енерджі», а ні сам позивач не має заборгованостей по виплатам своїм працівникам заробітної плати та податків, а навіть коли такі виникають на сьогоднішній день у зв`язку з дією воєнного стану на території України та проведенням постійних бойових дій за юридичною адресою товариства у місті Харків, позивач продовжує здійснювати відповідні виплати за першої можливості.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом п. 9 ч. 2 ст. 8 цього ж Закону, у випадку порушення законодавства про захист персональних даних суб`єкт персональних даних в праві застосовувати засоби правового захисту.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", з огляду на положення ст. 32 Конституції України судам належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у статті 270 ЦК України, порушених у зв`язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені. Встановивши при вирішенні таких спорів факт поширення інформації про приватне життя позивача, що відповідає дійсності та не порочить його гідність, честь чи ділову репутацію, а також факт відсутності згоди позивача на поширення цієї інформації, суд повинен захистити його право на таємницю приватного життя та може зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

У пункті 12 цієї ж Постанови вказано, що належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Згідно з Законом України «Про авторське право та суміжні права» власник веб-сторінки - це особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та управляє і/або розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею.

Тобто законодавець окремо вирізняє власника веб-сайту (у даному випадку соціальної мережі) та власника веб-сторінки (акаунту), і це стосується й відповідальності за розміщення інформації в соціальних мережах.

Таким чином, пред`являючи вимоги до певної особи та визначаючи її відповідачем у цій категорії справ, позивач має надати докази ідентифікації особи, яка буде відповідати за порушення його права та довести приналежність акаунту у соціальній мережі тій чи іншій фізичній особі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 грудня 2021 року (справа № 310/6999/19-ц, провадження № 61-14120св21) та від 01 червня 2022 року (справа № 607/19370/20, провадження № 61-21309св21).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доводити так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

На обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 вказав, що недостовірну інформацію відносно нього розповсюдив саме відповідач ОСОБА_2 через належну йому сторінку у соціальній мережі Facebook.

Слід зазначити, що мережа «Facebook» є соціальною, загальнодоступною мережею, де будь-хто, без ідентифікації особи може створити будь - яку кількість сторінок, під будь-яким (в тому числі вигаданим) іменем, публікувати тексти, коментарі, копіювати і зберігати на власних пристроях фото осіб з інших сторінок.

Оскільки, інтернет мережа «Facebook» при реєстрації сторінки не вимагає ідентифікацію особи згідно особистих документів (паспорта, свідоцтва про народження), то ідентифікувати особу, яка публікує, поширює певну інформацію неможливо за винятком сторінок, які створені і інформацію про які поширюють офіційно державні органи, офіційні особи.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги, що будь-яка особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі якого відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права. Таким чином, у справі за позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, поширеної у мережі Інтернет та відшкодуванні шкоди, належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, у зв`язку з чим вирішення цього спору не можливе без залучення до участі у справі зазначених осіб.

Разом з тим, з матеріалів справи не можливо достовірно встановити на підставі належних, допустимих та достатніх доказів відповідальність саме відповідача за спростування поширеної інформації, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач ОСОБА_2 є автором публікації у соціальній мережі Facebook. З наявних у матеріалах справи роздруківок не можливо встановити особу відповідача.

Згідно із відомостями довідкового центру соціальної мережі Facebook адміністратор керує усіма аспектами роботи сторінки, зокрема редагує сторінку, створює та видаляє публікації на сторінці, відправляє повідомлення та відповідає на коментарі та публікації на сторінці, тощо.

Отже, посилання позивача на сторінку у соціальній мережі Facebook та його доводи про те, що фактичним автором оспорюваної інформації є саме відповідач ОСОБА_2 є безпідставними.

Роздруківка публікації зі сторінки у соціальній мережі Facebook не містить будь-яких фактичних даних, які б давали змогу ототожнити її саме з відповідачем у цій справі - ОСОБА_2 .

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 201/9683/18 (провадження № 61-3011св23)

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію створену та поширену в соціальній мережі Facebook не підлягають задоволенню, оскільки: позивачем не доведено порушення його прав, саме відповідачем ОСОБА_2 , не доведено, що він є автором оспорюваної інформації.

Окрім того, суд, враховуючи висновок Верховного суду від 21 червня 2023 року у справі №201/9683/18 (провадження № 61-3011св23) не дає оцінку, оспорюваній інформації, оскільки за недоведеності особи розповсюджувача такої інформації висновок суду про її характер є передчасним.

Не підлягають також задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача спростувати поширену ним інформацію та про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги є похідними в розумінні частини першої статті 188 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 258-268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Рунчева