КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5158/22 Головуючий у І інстанції - Мицик Ю.С.
апеляційне провадження №22-ц/824/3770/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного авіаційного підприємства «Україна» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

установив:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Державного авіаційного підприємства «Україна» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовувала тим, що з жовтня 1997 року вона перебувала у трудових відносинах з ДАП «Україна».

Згідно з наказом відповідача від 13 жовтня 1997 року №22 її призначено на посаду бортпровідника літаків льотного закону згідно з контрактом по переводу з Бориспільського ДАП авіакомпанії «Авіалінії України».

Наказом відповідача від 01 лютого 2017 року №12/о її переведено на посаду старшого бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна».

На виконання наказу від 07 грудня 2021 року №167 «Про введення в дію нової організаційно-управлінської структури та нового штатного розпису ДАП «Україна» та наказу від 07 грудня 2021 року №168 «Про здійснення заходів щодо введення в дію нового штатного розпису» у зв`язку з реорганізацією, скороченням штатних посад, 24 грудня 2021 року її попереджено про вивільнення з вказаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

При цьому дата, коли відбудеться звільнення, у повідомленні не вказана.

Також у вказаному повідомленні зазначено про те, що їй запропоновано переведення на інші посади, зазначені у додатку №1, однак вказаний додаток не містив жодної вакантної посади станом на 24 грудня 2021 року.

28 лютого 2022 року їй видана трудова книжка, до якої внесено запис від 28 лютого 2022 року №22 про її звільнення у зв`язку зі скороченням штату згідно з п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, яке відбулось на підставі наказу від 28 лютого 2022 року №55/о.

Копію наказу про звільнення відповідач їй не надав.

Вказувала, що її звільнення проведено без дотримання вимог трудового законодавства, оскільки роботодавець не запропонував їй вакантні посади, не з`ясував обставин, що можуть надавати їй переважне право на залишення на роботі, та не видав їй копію наказу про звільнення.

Просила суд, визнати незаконним її звільнення з посади старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна».

Скасувати наказ ДАП «Україна» від 28 лютого 2022 року №55/о в частині її звільнення з посади старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу у зв`язку із скороченням штату згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити її на посаді старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу ДАП «Україна».

Стягнути з ДАП «Україна» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року в задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Вказує, що відповідачем було штучно створено передумови для скорочення штату та недотримання встановленої законом процедури звільнення в частині визначення кваліфікаційного рівня і продуктивності її праці.

Зазначає, що підготовка та подання об`єктивних даних і порівняльних таблиць на розгляд тимчасової комісії відбулось особою, яка не була наділена відповідними повноваженнями, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, службова записка начальника служби бортпровідників льотного комплексу містить вже готові рекомендації щодо прийняття кадрових рішень, що є відвертим привласненням повноважень Тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису, зміст якої залишився без належної оцінки суду першої інстанції.

Зазначає, що долучені відповідачем у табличній формі відомості «аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників Служби бортпровідників льотного комплексу»; «аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників Служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)»; «переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників Служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)», містять недостовірні і суперечливі відомості, а їх нескладний аналіз вказує на заздалегідь упереджений підхід до розгляду відображених показників та неврахування Тимчасовою комісією очевидних фактів, які свідчать про її перевагу відносно деяких інших колег зі складу старших бортових провідників.

Таким чином, рішення Тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису, яке оформлено протоколом від 23 грудня 2021 року №3 є необ`єктивним, складеним формально і таким, що лише легітимізує раніше прийняте рішення невідомої особи, щодо необхідності її звільнення.

Вказує, що висновок суду першої інстанції, про те, що згідно з актом від 15 лютого 2022 року, вона не виявила бажання та зацікавленості до жодної з вакансій та не повідомила про наміри продовжувати роботу на іншій посаді, не відповідає дійсності, оскільки посадові особи ДАП «Україна» не ознайомлювали її з протоколом засідання Тимчасової комісії від 23 грудня 2021 року №3, оскільки її підпис про ознайомлення з Протоколом - відсутній.

Таким чином, незважаючи на те, що складені відповідачем акти від 24 грудня 2021 року та 15 лютого 2022 року та решта поданих відповідачем документів не дозволяли встановити факт її ознайомлення із наявними вакансіями та не посвідчували достовірність жодного зазначеного в них факту та не могли вважатись таким, що відображають дійсне її волевиявлення за відсутності її підпису про ознайомлення з ними.

Наголошує, що з наказом від 28 лютого 2022 року №55/о у день звільнення вона ознайомлена не була, копію наказу не отримувала, підпис про ознайомлення на зворотному боці документа не проставляла, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи, що стало завершальним порушенням відповідача процедури її звільнення через штучне скорочення у зв`язку з нібито скороченням посад свідчить про незаконність звільнення.

Просила суд, скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На вказану апеляційну скаргу ДАП «Україна» подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що підприємством було проведено раціоналізацію робочих місць, скорочення чисельності та штату працівників, що відповідно до висновку викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №221/7326/18 є «змінами в організації виробництва і праці».

На виконання наказу ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №168, відділом кадрів було підготовлено та надано тимчасовій комісії ДАП «Україна» з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису таблицю «Преважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)» та таблицю «Аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)».

Протоколом від 23 грудня 2021 року №3 засідання тимчасової комісії ДАП «України» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису було вирішено шляхом поіменного голосування надати повідомлення про скорочення посади старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 .

Рішення у формі протоколу було прийнято колегіально, що виключає будь-які конфлікти інтересів та суб`єктивний вплив будь-якої особи на рішення комісії.

Позивачем не оскаржено даний протокол та не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності порушень з боку членів комісії під час прийняття рішення.

Вказує, що позивач була ознайомлена з повідомлення та наявними вакантними посадами під підпис і не повідомила про бажання зайняти іншу вакантну посаду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не повідомила про наміри продовжувати роботу на інших посадах, перелік яких їх надавалися протягом двох місяців, то наказом від 28 лютого 2022 року №55/о її звільнено у зв`язку із скороченням штату.

Тимчасовою комісією підприємства з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису було оцінено продуктивність праці і кваліфікації кожного працівника служби бортпровідників льотного комплексу та прийняте колегіальне рішення про вручення повідомлення про скорочення посади старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 .

Отже, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що підготовка та подання об`єктивних даних і порівняльних таблиць на розгляд тимчасової комісії відбулося особою, яка не була наділена відповідними повноваженнями.

Просило суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Державного авіаційного підприємства «Україна» - Заварзіна В.І. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, підтримавши доводи, викладені у відзиві.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом ДАП «Україна» від 01 грудня 2014 року №177/о «По особовому складу» з 01 жовтня 2014 року ОСОБА_1 прийнята за строковим трудовим договором на посаду старшого бортпровідника служби бортпровідників льотного загону льотного комплексу на період відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами старшого бортпровідника цієї ж служби загону та комплексу до її фактичного виходу на роботу.

Наказом ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №167 «Про введення в дію нової організаційно-управлінської структури та нового штатного розпису ДАП «Україна», введено в дію з 01 грудня 2021 року нову організаційно-управлінську структуру, затверджену 23 листопада 2021 року та новий штатний розпис ДАП «Україна», затверджений 23 листопада 2021 року та погоджений 30 листопада 2021 року Державним управлінням справами.

Згідно з підпунктом 2.9. пункту 2 наказу від 07 грудня 2021 року №167, з урахуванням змін у розділі 20 «Льотний комплекс»: з «Служби бортпровідників»: виведено посади: бортовий провідник служби бортпровідників - 2 посади; бортпровідник - 0,25 посади.

Наказом ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №168 «Про здійснення заходів щодо введення з дію нового штатного розпису», зобов`язано керівників структурних підрозділів в термін до 14 грудня 2021 року підготувати та надати тимчасовій комісії в частині змін в організації і праці службові записки з максимально повною і об`єктивною інформацією про показники роботи працівників, підготувати попередні пропозиції щодо їх призначення, переведення на посади у новому штатному розписі або скорочення з наступним вивільненням.

Відповідно до пункту 5 наказу ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №168, відділ кадрів в термін до 14 грудня 2021 року зобов`язано підготувати об`єктивні дані, порівняльні таблиці, документи, матеріали на працівників щодо визначення переважного права на працевлаштування із зазначенням підстав, терміну їх дії (стаття 42 КЗпП України); вищезазначену інформацію передати на розгляд тимчасовій комісії.

На виконання наказу ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №168 начальником служби бортпровідників льотного комплексу була підготовлена службова записка на голову тимчасової комісії ДАП «Україна» з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису, згідно з якою начальник служби бортпровідників льотного комплексу, здійснивши ретельний аналіз продуктивності праці старших бортових провідників (додаток), просив розглянути питання щодо переведення з посади старшого бортового провідника ОСОБА_3 на вакантну посаду бортпровідника служби бортпровідників льотного комплексу та вивільнення ОСОБА_1 .

До службової записки була долучена таблиця «Аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників Служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортпровідники)».

На виконання наказу ДАП «Україна» від 07 грудня 2021 року №168, відділом кадрів підготовлено та надано тимчасовій комісії ДАП «Україна» з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису таблицю «Преважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)» та таблицю «Аналіз продуктивності зі і кваліфікації працівників служби бортпровідників льотного комплексу (старші бортові провідники)».

Протоколом від 23 грудня 2021 року №3 засідання тимчасової комісії ДАП «України» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису вирішено шляхом поіменного голосування надати повідомлення про скорочення посади старшого бортового провідника служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 .

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про заплановане вивільнення з посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Також ОСОБА_1 ознайомлено з вичерпним переліком вакантних посад в ДАП «України» станом на 24 грудня 2021 року.

Згідно з актом від 24 грудня 2021 року, складеним начальником бортпровідників льотного комплексу, начальником юридичної служби, начальником відділу кадрів, на виконання рішення тимчасової комісії (протокол від 23 грудня 2021 року №3) старшому бортовому провіднику служби бортпровідників льотного комплексу ОСОБА_1 24 грудня 2021 року вручено повідомлення №2 про скорочення посади, яку вона займає.

У зв`язку з відсутністю пропозицій наявних вакантних посад бортпровідників, та за її кваліфікацією (професією, спеціальністю), на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України «Порядок вивільнення працівників», одночасно з попередженням про звільнення запропоновано іншу роботу на підприємстві у зв`язку з чим надано вичерпний перелік вакантних посад станом на 24 грудня 2021 року.

Відповідно до вимог чинного трудового законодавства щодо вивільнення працівників ОСОБА_1 роз`яснено її право на отримання інформації щодо всіх вакантних посад, які можуть бути в наявності протягом періоду з дня попередження до дня звільнення, які вона може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, а також іншу роботу, яку вона може виконувати. ОСОБА_1 ознайомилась з повідомленням та наявними вакансіями під підпис і не повідомила про бажання зайняти іншу вакантну посаду.

В повідомленні про заплановане звільнення від 24 грудня 2021 року, міститься підпис ОСОБА_1 та відсутні будь-які зауваження з приводу ненадання їй інформації про наявність вакантних посад.

15 лютого 2022 року ОСОБА_1 ознайомлено з вичерпним переліком вакантних посад в ДАП «Україна» станом на 15 лютого 2022 року.

Згідно з актом від 15 лютого 2022 року, ОСОБА_1 не виявила бажання та зацікавленості до жодної з вакансій та не повідомила про наміри продовжувати роботу на іншій посаді.

Наказом ДАП «Україна» 28 лютого 2022 року № 55/о «По особовому складу», ОСОБА_1 звільнено 28 лютого 2022 року у зв`язку із скороченням штату, пункт 1 статті 40 КЗпП України.

27 квітня 2022 року ОСОБА_1 отримала трудову книжку.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 26 квітня 2023 року №2720/2721/23-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься ліворуч від друкованого тексту «ОСОБА_1» у графі «З наказом ознайомлена, копію наказу отримала:» у наказі ДАП «Україна» від 28 лютого 2022 року № 55/о про звільнення ОСОБА_1 , виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 6 ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України? трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Крім того, відповідно до вимог частин 1-3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненнямна підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Згідно з частиною першою статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст. 49-2 КЗпП України, про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бутизапропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст.49-2 КЗпП України, щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року по справі №462/3515/19, і є обов`язковою до застосування судами згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи,що у ДАП «Україна» дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці шляхом скорочення штату.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 була попереджена, за два місяці, про скорочення штату працівників та їй запропоновані вакантні посади в ДАП «Україна» станом на 24 грудня 2021 року та станом на 15 лютого 2022 року, однак ОСОБА_1 із цими пропозиціями не погодилася, що підтверджується актами від 24 грудня 2021 року та від 15 лютого 2022 року.

Наказом ДАП «Україна» 28 лютого 2022 року № 55/о «По особовому складу», ОСОБА_1 звільнено 28 лютого 2022 року у зв`язку із скороченням штату, п.1 ст. 40 КЗпП України

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи ДАП «Україна» був належним чином проведений аналіз з наведенням даних, зі складенням довідок у форматі таблиць з зазначенням продуктивності праці і кваліфікації працівників, які претендували обійняти посаду старших бортових провідників.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання позивача на те, що вказані порівняльні таблиці не відображають фактичних обставин справи, тобто не містять об`єктивних відомостей щодо її продуктивності і кваліфікації праці, судом першої інстанції вірно оцінені, як необґрунтовані, оскільки не підтверджені належними доказами.

Вказані таблиці були предметом розгляду тимчасової комісії ДАП «України», відповідальної за проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису, та якою було прийнято рішення про вивільнення ОСОБА_1 , з у рахування продуктивності праці та кваліфікації працівників Служби бортпровідників льотного комплексу.

Суд першої інстанції також вірно відхилив, як необґрунтовані, доводи позивача щодо надання йому суб`єктивної характеристики, яка не відповідає дійсному стану речей, та наявності конфлікту інтересів, оскільки рішення тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з провадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису приймались колегіально шляхом поіменного голосування простою більшістю голосів, що виключає можливість впливу членів комісії на прийняте рішення.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, яким була надана правильна правова оцінка, вірно вважав, що в ДАП «Україна» відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме, скорочення посад, в тому числі й скорочення посади старших бортових провідників, яку обіймала позивач.

Позивач була попереджена про наступне вивільнення за два місяці з дати попередження, з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення їй пропонувались вакантні посади на підприємстві.

Разом з цим, позивач відмовилася від запропонованих їй вакантних посад.

Таким чином, ДАП «Україна» при звільненні ОСОБА_1 не були порушені вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України, ч.1 ст.42, ст.49-2 КЗпП України, у зв`язку з цим позовні вимоги про визнання незаконним звільнення, скасування наказу про звільнення, та поновлення на роботі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Апелянтом не було належним чином доведено свої апеляційній вимоги, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана