Провадження № 2/686/3378/24
УХВАЛА

25 квітня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Стефанишина С.Л. в цивільній справі №686/26921/23, -

встановив:

В провадженні судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишина С.Л. перебуває позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Кабінету Міністрів України, держави російська федерація в особі представника Посольства держави російська федерація в Німеччині, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив відвід судді Стефанишину С.Л. з тих підстав, що суддя двічі залишав позовну заяву без руху, а також заборонив вести відеофіксацію підготовчого засідання вільними слухачами.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року цивільну справу №686/26921/23 було передано до канцелярії суду з метою визначення іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для розгляду заявленої усно в судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стефанишину Сергію Леонідовичу.

24.04.2024 року ухвалою судді Заворотної О.Л. матеріали цивільної справи №686/26921/23 було повернуто в провадження судді Стефанишина С.Л. для вирішення заяви позивача про відвід головуючого судді, у встановленому ст. 40 ЦПК України порядку.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід, приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Підстави для відводу судді, встановлені статтею 36 ЦПК України, разом з тим частиною 4 вказаної норми визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заява позивача ОСОБА_1 не містить доводів, які свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№33949/02 від 09.11.2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Суд вважає, що позивачем не наведено належних доказів, які свідчать про існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді у вказаній справі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В силу ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Стефанишина С.Л. слід відмовити, оскільки підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України для задоволення відводу головуючому судді, не встановлено, та відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишина Сергія Леонідовича в цивільній справі №686/26921/23.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій Стефанишин