Справа № 452/5035/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" березня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стрілковичі Самбірського району Львівської області помер її батько, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Самбірським РВ ДРАЦС ЗМУ МЮ 08.04.2021р. серія НОМЕР_1 .
Спадкове майно, на яке відкрилась спадщина становить, в тому числі, житловий будинок по АДРЕСА_1 , право на який мав спадкодавець на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок як голова колгоспного двору від 12.04.1988 року.
Спадкування майна ОСОБА_2 здійснюється за заповітом.
Із складеного ОСОБА_2 31.03.2008 року заповіту відомо, що він на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
05 грудня 2023 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1126 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . На заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , державний нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво на спадщину, оскільки житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 , дане майно належало померлому та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності, що вбачається з листа нотаріуса №2329/02-14 від 29.11.2021 року.
Домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір. На той час в ньому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 дочка.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Стрілковичі Самбірського району. Спадкування її майна здійснювалось за заповітом. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2 чоловік, ОСОБА_4 дочка та її син.
Позивачка прийняла спадщину матері і 20.06.2018 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_5 .
Ні позивач, ні її матір за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались, так як не брали участі своєю працею та коштами у створенні майна колишнього колгоспного двору, а тому погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1 був лише ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене та подані документи, позивачка просить суд визнати її, в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником вцілому житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 84,00 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. по АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позові, а справу розглянути і вирішити у її відсутності.
Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І. у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання заявленого позову, справу просив розглядати без участі представника.
Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стрілковичі Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Самбірським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 08.04.2021р. серія НОМЕР_1 (а.с. 7).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 31.03.2008 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9).
Той факт, що ОСОБА_2 був батьком позивачки, підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 (а.с. 21-22).
Із довідки, виданої старостою Стрілковицького старостинського округу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області №290 від 08.12.2023 р. відомо, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала і була зареєстрована ОСОБА_1 дочка (а.с. 10).
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 05 грудня 2023 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області відомо, що спадкоємцем зазначеного в заповіті від 31.03.2008 року майна ОСОБА_2 , є його дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,1126га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 001963 (а.с. 11).
Із листа завідувача Самбірської державної нотаріальної контори №2329/02-14 від 29.11.2021 року, адресованого позивачці відомо, що нотаріальною конторою не може бути видане свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки вказаний житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 ; дане майно належало померлому та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. За захистом свого права як спадкоємця ОСОБА_2 щодо даного майна, позивачці рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування (а.с. 5).
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 12 квітня 1988 року та довідки Самбірського МБТІ №61 від 14.01.2022 року відомо, що житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 (а.с. 15-16).
Згідно довідки, виданої старостою Стрілковицького старостинського округу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області № 288 від 08.12.2023 р. відомо, що згідно записів в погосподарських книгах за 1991-1995р.р., особовий рахунок № НОМЕР_5 , стор. 58, домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір. На той час в ньому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 дочка (а.с. 17).
У відповідності до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1911 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
У зв`язку із прийняттям Закону України «Про власність» 07.02.1991 року, Законом України від 16.12.1993 року №3718-12 була виключена стаття 120 ЦК Української РСР в редакції 1911 року, оскільки така форма власності, як власність колгоспного двору, в Україні не визнавалась. А отже, свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане на ім`я, ОСОБА_2 , в якому зазначено власність колгоспного двору, не визнається державними органами та нотаріусами, так як такої форми власності в Україні не має.
У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.04.1991р поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору.
Згідно із вимогами ч.1 п.2 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.
Частиною 1 ст. 347 ЦК України визначено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Стрілковичі Самбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 28.05.2015 р. серія НОМЕР_6 (а.с. 12).
Із довідки, виданої старостою Стрілковицького старостинського округу виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області №289 від 08.12.2023 р. відомо, що на день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживали і були зареєстровані: ОСОБА_2 чоловік, ОСОБА_1 дочка та ОСОБА_6 внук (а.с. 13).
Спадкування майна матері позивачки здійснювалось за заповітом. Позивачка прийняла спадщину матері і 20.06.2018 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_5 (а.с. 14).
Як позивач, так і її матір ОСОБА_5 , за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались, так як не брали участі своєю працею та коштами у створенні майна колишнього колгоспного двору, а тому погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1 , був лише ОСОБА_2 .
Із технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого станом на 10.12.2021 року, звіту про оцінку майна №АЕ00-231204-020 від 04.12.2023 року відомо, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. (а.с. 18-19, 20).
Згідно довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна № 10 від 08.01.2024 року відомо, що самочинного будівництва у житловому будинку немає (а.с. 34).
Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Із огляду на те, що ніхто із членів колишнього колгоспного двору не заявляв вимоги про витребування своєї частки в майні двору і трирічний строк на витребування частки в майні двору минув; погоджувались, що, одноосібним власником двору був ОСОБА_2 , у контексті вище наведених правових норм регулювання майнових відносин у майні колишнього колгоспного двору, єдиним власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , що входить до складу його спадщини, право на яку має позивачка за заповітом, враховуючи і той факт, що житловий будинок знаходиться на належній їй, в порядку спадкування майна ОСОБА_2 , земельній ділянці.
Беручи до уваги вищенаведене суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником вцілому житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 84,00 кв.м., житловою площею 51,9 кв.м. по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Самбірська міська рада Львівської області, адреса місцезнаходження м. Самбір, пл. Ринок, 1, Львівської області, поштовий індекс 81400, .

Повне судове рішення буде складено 18.03.2024 року.

Суддя