Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4908/23 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Житомирі цивільну справу № 279/4908/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30340, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та стягнути на свою користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» (далі Товариство) заборгованості на загальну суму 44 120, 00 грн.

Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В., яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП № 67260744 від 25.10.2021. Вважає що даний виконавчий напис вчинений з порушенням закону, оскільки вказана сума не є безспірною, вона виконала всі зобов`язання за кредитними договорами, право вимоги не підтверджене належними доказами, а тому просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року позов задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» оскаржив його в апеляційному порядку та просив в частині стягнення з Товариства витрат на правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити такі витрати.

Товариство зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката необхідно враховувати чи відповідають виконані роботи критерію необхідності, а саме чи було їх вчинення обов`язковим і доцільним, чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правову допомогу повинні бути співмірними, зокрема, з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом виконаних робіт (наданих послуг). Оцінюючи співмірність розміру здійснених стороною витрат із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, необхідно враховувати витрачений адвокатом час на виконання конкретного виду робіт, а саме: скільки часу адвокат витратив на юридичний аналіз, збір доказів, підготовку документів тощо.

Крім того, розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, зокрема, витрат на професійну правову допомогу, повинен бути пропорційним до предмета спору, слід враховувати особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду Справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій. Витрати на підготовку заяв по суті справи, зокрема позовної заяви, відповідають критерію необхідності, оскільки їх надання вимагається згідно з процесуальним законом. Витрати на підготовку та написання заяви про забезпечення позову, підготовку інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і виконання яких не вимагається, не є обов`язковим для відшкодування у кожному без винятку випадку.

Позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є шаблонними документами, підготовка яких не потребує багато часу, значних зусиль, особливих навиків та знань, і не може вважатися складною юридичною роботою. Судова практика з Питань визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у подібних правовідносинах є сталою, тому вважають, що дана справа є незначної складності. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. До того ж, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, має бути надано Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом Порядку (касові чеки, виписки по рахунку, платіжне Доручення з відміткою банку або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вартість послуг, заявлених Позивачем у даній справі, є суттєво завищеною, необґрунтовано високою, не відповідає ринковим цінам за аналогічні послуги та не відповідає критерію розумності та співмірності зі складністю і тривалістю справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на необґрунтованість обсягу робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання дій, пов`язаних із розглядом справи, неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю виконаної роботи, непропорційність розміру витрат до предмета спору, а також те, що суд першої інстанції позбавив Відповідача права на надання суду своїх пояснень та заперечень, як на позовну заяву так і на вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, ТОВ «ФК «Дінеро» вважає, що задоволений, судом першої інстанції, розмір витрат на правничу допомогу, в розмірі 11 000 грн, є необґрунтованим, завищений, неспівмірний зі складністю виконаних робіт та непропорційний до предмету спору.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 21.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року оскаржується лише в частини стягнення із Товариства на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн.

Ухвалюючи рішення у цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11000 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом частини 1 пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Як убачається із матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 11000 грн.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та об`ємом роботи, проведеним адвокатом позивача.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи це, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді