Провадження № 6/522/18/24
УХВАЛА

19 квітня 2024 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого судді - Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29 травня 2014 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення по справі № 522/29240/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „ІМЕКСБАНК" заборгованість за Договором №999-00013511/1 про надання кредиту від 31.01.2012 року в сумі 34910,57 гривень та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 349,11 гривень.

06 грудня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надійшла заява про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийнято та призначено справу до розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Заявник просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено 29 травня 2014 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення по справі № 522/29240/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „ІМЕКСБАНК" заборгованість за Договором №999-00013511/1 про надання кредиту від 31.01.2012 року в сумі 34910,57 гривень та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 349,11 гривень.

30 червня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, шляхом заміни Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт». В своєї заяві посилається на те, що 31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ Фінансова Компанія «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 999-00013511/1 від 31.01.2012 року перейшло до ТОВ Фінансова Компанія «Фінрайт».

Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року вирішено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Фінрайт»» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання суд приходить до наступних висновків

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» - строки, зазначені в частині першій статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а яки: рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Будь-яких доказів, що виконавчий лист по справі № 522/29240/13 перебуває на примусовому виконанні суду не надано.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, вирішуючи питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суду необхідно встановити, чи закінчився строк пред`явлення виконавчого документа та чи звертався заявник із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання раніше..

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом одного року.

Таким чином посилання заявника, що строк пропущено з об`єктивних причин не відповідає дійсності, а отже суд приходить до висновку про необґрунтованість вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, суд вказує, що позивач не сприяв виконанню судового рішення, не контролював його виконання, не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, об`єктивні перешкоди для отримання виконавчого документу судом не встановлені.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи розумність строків, суд не вбачає причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання поважними, а тому відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до п. 17.1 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Як наголошує Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 при розгляді справи № 419/310/12, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Виходячи з того, що строк на пред`явлення виконавчого листа пропущений, судом не поновлений, доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачений, суд приходить до висновку про відмову у видачі дублікату виконавчого листа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Про це повідомила прес-служба ВС.

Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.

Окрім того, Велика Палата ВС дійшла висновку про необхідність відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10, у тій частині, яка не відповідає висновкам цієї постанови ВП ВС.

Виходячи з вищевикладеного суд вбачає, що підстав для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст.4,12, 13,76, 446 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлений 26.04.2024 року.

Суддя А.В. Науменко