КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/4830/23 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко М.В.
Провадження № 22-ц/824/8897/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіджиФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.Просило стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 2 331 910,92 грн., з яких: 1 865 408, 54 грн. - інфляційне збільшення; 466 502,38 грн. - три проценти річних.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року в позові ТОВ «ДіджиФінанс» відмовлено.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення в справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ДіджиФінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вважає помилковим висновок суду про ненадання доказів оплати ОСОБА_1 послуг адвоката АО «Юнімайндс», оскільки ст. 141 ЦПК України передбачає можливість відшкодування витрат на правничу допомогу як уже понесених, так і тих, що будуть понесені у майбутньому. Звертає увагу на те, що факт понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 підтверджується звітом про надання послуг від 05 лютого 2024 року та актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 13 липня 2022 року.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 доказів на підтвердження факту оплати послуг АО «ЮНІМАЙНДС».

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 р. у справі № 159/5837/19, від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ДіджиФінанс» витрат на правничу допомогу, з підстав ненадання нею доказів оплати таких витрат.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 374 ЦПК України у колегії суддів відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення за наслідком розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення, оскільки ухвалення в справі додаткового рішення відноситься до компетенції суду, який ухвалив основне рішення. Відповідно до положень ст. 382 ЦПК суд апеляційної інстанції вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, або нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення. Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року в справі за позовом ТОВ «ДіджиФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без змін.

Враховуючи викладене, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року скасувати,а справу за заявою ОСОБА_1 ухвалення додаткового рішення суду в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.