Справа № 595/2320/23
Провадження № 2/595/96/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягувати з відповідача, ОСОБА_4 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням у ВНЗ, в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення дочкою 23-річного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Бучацького районного суду від 13.02.2023, справа 595/109/22, вирішено стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн, щомісячно з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання сина ОСОБА_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн, щомісячно, з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 старша донька ОСОБА_7 досягла повноліття і батько не сплачує аліменти на її утримання, разом з тим продовжує сплачувати аліменти на сина ОСОБА_8 у розмірі 2600 грн. Вказує, що після досягнення дочкою повноліття, батько не надає останній жодної матеріальної допомоги. З вересня 2022 року ОСОБА_7 навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника на спеціальності «Право», термін навчання до червня 2026 року, що стверджується довідкою ПНУ ім. Стефаника №632 від 09.11.2023. Із договору про надання платної освітньої послуги №00801/0603С від 13.09.2022 вбачається, що вартість навчання за 2022-2023 навчальний рік становить 26000 грн, за кожен наступний рік вартість аналогічна. Також ОСОБА_7 проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 8000 грн за рік. Із долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що вона оплатила за навчання дочки по 13000 грн у вересні 2022, у грудні 2022 та у липні 2023, а також за проживання в гуртожитку по 4000 грн у вересні 2022, у січні 2022 та у серпні 2023. Крім того, згідно наказу ПНУ ім. Стефаника №627 від 31.08.2023 підвищено вартість навчання для студентів вступу 2022 року, а саме вартість навчання за спеціальністю «Право» на денній формі становить 29900 грн в рік замість 26000 грн. Після досягнення дочкою повноліття всі витрати на доньку вона несе самостійно. Разом з тим, дочка потребує матеріальної допомоги на придбання канцелярського приладдя, проїзд до навчального закладу, харчування. Працевлаштуватися донька не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Зазначає, що вона не в змозі самостійно оплачувати потреби дочки, так як в неї відсутній дохід, на життя заробляє нерегулярними підробітками. Оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має, вважає, що останній має можливість надавати своїй повнолітній дочці матеріальну допомогу. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23 січня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Покотила Ю.В. на адресу суду через систему «Електронний Суд» надійшов відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Відзив вмотивований тим, що сторона відповідача позовні вимоги ОСОБА_3 не визнає. Так, як вбачається із долученої до позовної заяви копії Витягу з реєстру територіальної громади №2022/000617248 від 21.09.2022 повнолітня дочка сторін ОСОБА_5 , починаючи з 21.09.2022 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У той же час, згідно інформації, зазначеної в позовній заяві, місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 . Враховуючи, що дочка сторін, починаючи з 21.09.2022, проживає окремо від обох батьків, виходячи з положень ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення з даним позовом має сама дочка, яка продовжує навчання. Таким чином, право на звернення з даним позовом у позивача ОСОБА_3 , враховуючи надані нею ж докази, відсутнє. Також вважають, що позовні вимоги сформульовано некоректно та без врахування положень ч.1 та ч.2 ст. 199 СК України. Зокрема, згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, у випадку наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, такі вимоги можуть бути задоволені на період до припинення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, а не лише до досягнення 23-річного віку, як про це заявлено в позові. Крім того, додані до позову докази не містять жодних відомостей про потребу повнолітньої дочки сторін у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням та наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Також у випадку наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, заявлений до стягнення розмір аліментів є завищеним і непосильним для відповідача. Як вбачається із позовної заяви, в обґрунтування її доводів позивач посилається на те, що батько будь-яких додаткових витрат не несе, аліментів не сплачує. Також у позові стверджується, що відповідач працездатний та інших утриманців не має. Однак такі твердження не відповідають дійсності. Зауважує, що як вбачається із доданої до позовної заяви копії рішення Бучацького районного суду від 13.02.2023 у справі №595/109/22, цим рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно розрахунку ДВС, станом на 09.11.2023 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження по травень 2023 року включно заборгованість становила 0.00 грн, а починаючи з червня 2023 року вказано переплату в кожному календарному місяці. Наведене свідчить, що відповідач відразу після набрання законної сили рішення суду про стягнення з нього аліментів, почав систематично (щомісяця) сплачувати на користь позивачки аліменти, при цьому у розмірі, що істотно перевищує розмір аліментів, який визначений судом у рішенні, яке перебуває на виконанні органу ДВС з 01 червня 2023 року. Також, згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року, вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2600 грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 02 травня 2023 року. Цим рішенням встановлено, що за даними висновку комп`ютерної томограми попереково-крижового відділу хребта, виданого лікарем медичним центром «Прохелс» в ОСОБА_4 20 червня 2022 року, під час обстеження виявлено випростуваний поперековий лордоз, множинні хрящові вузли замикальних пластинок тіл хребців поперекового відділу, limbus vertebra anterior L4, протрузії дисків в сегментах L3-4, L4-5, L5-S1, двобічна фрамінальна компресія корінців L5 D>S. Крім того, у даному рішенні суд зазначив, що зважаючи на те, що усе нерухоме майно, за винятком однієї земельної ділянки, яке перебуває у власності відповідача, він набув шляхом укладення в його користь договорів дарування, в порядку спадкування, або ж безоплатно на підставі рішення органу місцевого самоврядування та відсутні відомості, що від використання вказаного майна він отримує дохід, суд погодився з твердженням, що таке не може слугувати доказом достатності заробітку відповідача. Крім того, згідно заочного рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року у справі №595/1366/23 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково. Зокрема, судом вирішено: стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_5 , у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника в сумі 13000 грн за 2022-2023 навчальний рік; стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 додаткові витрати на проживання доньки ОСОБА_5 у гуртожитку Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника в сумі 4000 грн за 2022-2023 навчальний рік. Відтак, навчання дитини у Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника та її проживанням в гуртожитку були підставами позову у справі №595/1366/23. Також, згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року у справі №595/1768/23 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання дітей задоволено частково. Зокрема, судом вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року у справі №595/109/22 за період з травня 2023 року по серпень 2023 року в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн. Вважаю, що наведені обставини, у тому числі встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, є істотними, а тому такими, що повинні бути враховані при вирішенні даного спору.

29 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Оринник Н.С. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з її навчанням у ВНЗ в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дочкою 23-річного віку. Відповідь вмотивована тим, що із запереченнями, наведеними у відзиві вона не погоджується, вважає такі необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Зокрема, відповідач стверджує, що позивач не має права звертатись із позовом до суду, оскільки вона зареєстрована у м. Бучач, а повнолітня дочка в м. Івано-Франківську. Однак, дитина, проживаючи в гуртожитку, зобов`язана зареєструватися у гуртожитку, в іншому випадку вона не мала би права там проживати. Зі змісту ч.3 ст.199 СК України можна зробити висновок, що факт реєстрації дитини разом із матір`ю не є вирішальним для визначення права бути позивачем у справі, а також різне місце реєстрації автоматично не виключає право матері на звернення із позовом до суду. Законом не ототожнюється поняття «проживання» та «реєстрації», важливим є той факт де і з ким проживає дитина у вільний від навчання час, на вихідних та канікулах. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем обоє дітей залишилися проживати з позивачем і до сьогодні позивач піклується, цікавиться життям дітей, їхніми потребами і утримує їх в силу своїх можливостей. Відповідачем у жодній судовій справі не оспорювався той факт, що діти проживають з матір`ю, у тому числі повнолітня дочка, яка навчається у ВНЗ. Відтак, вважає, що вказані вище доводи відповідача не заслуговують на увагу. Окрім того, зауважує, що позовні вимоги сформульовані вірно, оскільки позивач просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з її навчанням у ВНЗ в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення дочкою 23-річного віку. Вважає, що долучені до матеріалів цивільної справи докази, якнайкраще доводять витрати, які несе позивач у зв`язку із навчанням спільної з відповідачем доньки. Більше того, ОСОБА_7 навчається на денній формі навчання і не має змоги працевлаштуватися та самостійно себе забезпечувати. Доходів позивача недостатньо, щоб оплачувати навчання доньки, проживання її в гуртожитку, харчування, побутові витрати, доїзд з м. Бучач до м. Івано-Франківськ. Разом з тим, відповідач вказує, що аліменти в розмірі 3000 грн є для нього непосильно великими. Проте, із квитанцій про сплату аліментів та розрахунку заборгованості, які відповідач самостійно додає до відзиву вбачається, що він має змогу протягом тривалого часу сплачувати аліменти за виконавчим провадженням у розмірі 10000 тисяч грн щомісячно. Така сума істотно перевищує суму аліментів, визначену судом. Очевидно, що він отримує неофіційний дохід (реальний дохід приховує). Звертає увагу, що станом на сьогодні відповідач зобов`язаний сплачувати 2600 грн щомісячно на утримання неповнолітнього сина (а реально сплачує по 10000 грн). Окрім того, вважає, що обставини щодо стану здоров`я відповідача, які зазначені у відзиві, не мають преюдиційного значення і не можуть бути враховані, оскільки стан здоров`я не є сталим і незмінним. Згадане медичне обстеження відповідач проходив ще у червні 2022 року, стан його здоров`я з того часу міг змінитися. Також звертає увагу, що вказані відповідачем у відзиві рішення суду стосувалися витрат на дитину, коли вона ще була неповнолітньою. Зараз ОСОБА_7 досягла повноліття і додаткові витрати на її утримання не можуть бути стягнуті. Також вважає, що ані рішення про стягнення додаткових витрат на дитину, ані рішення про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей не є регулярними платежами і не відносяться до умов, які мають враховуватися під час визначення розміру аліментів. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

19 лютого 2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Покотила Ю.В. через систему «Електронний Суд» надійшло на адресу суду заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Заперечення мотивує тим, що із відповіді на відзив вбачається, що обґрунтовуючи право на звернення до суду з даним позовом, сторона позивача посилається на те, що дочка сторін проживає разом з матір`ю, а долучений до позовної заяви Витяг з реєстру територіальної громади №2022/000617248 від 21.09.2022 підтверджує лише місце реєстрації повнолітньої дитини. Однак, такі твердження сторони позивача суперечать відомостям, які вказані у даному доказі, а також обставинам, зазначеним безпосередньо в позовній заяві. Зокрема, у Витязі з реєстру територіальної громади №2022/000617248 від 21.09.2022 зазначено про те, що адресою місця проживання ОСОБА_5 , починаючи з 21.09.2022 є АДРЕСА_1 . Також в абз. 2 на сторінці 2 позовної заяви зазначено про те, що « ОСОБА_7 проживає в гуртожитку». Інших доказів, які б спростовували обставини дійсного місця проживання, сторона позивача не надала. Відтак, виходячи із обставин щодо місця проживання повнолітньої дитини, зазначених у позовній заяві, які визнаються стороною відповідача, враховуючи наявні у справі докази та положення ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення з даним позовом у ОСОБА_3 відсутнє, оскільки таке право в даному випадку має лише дочка сторін, яка продовжує навчання. Також вважають, що у відповіді на відзив стороною позивача жодним чином не спростовано твердження про те, що позовні вимоги сформульовано некоректно, без врахування положень ч.1 та ч.2 ст. 199 СК України, та роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім цього, вартість навчання та проживання в гуртожитку вже була врахована судом при вирішенні справи №595/1366/23, про що зазначалось у відзиві. При цьому рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року у справі №595/1366/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину набрало законної сили 22 січня 2024 року, оскільки було залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 січня 2024 року. Ураховуючи викладене, вважаю, що стороною позивача не спростовано доводи та аргументи сторони відповідача, викладені у відзиві, а правові підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача повнолітню доньку сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 квітня 2024 року на адресу суду засобом зв`язку «Укрпошта» від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення, в яких вона просить стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на її, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримання у зв`язку із навчанням у ВНЗ у розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення нею 23-річного віку. Пояснення мотивує тим, що вона повністю підтримує позовні вимоги, заявлені її матір`ю. Вказує, що вона навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника, вартість її навчання за 2022 2023 навчальний рік становила 26000 грн, проте, за 2023 2024 навчальний рік, згідно Наказу №627, який міститься в матеріалах справи, вартість навчання за її спеціальністю становить 29900 грн. Тобто, за кожен наступний рік вартість навчання збільшується. Згідно долучених до позову квитанцій вбачається, що її мати самостійно оплачує її навчання та проживання в гуртожитку. Після досягнення повноліття батько не допомагає їй фінансово і витрати на її утримання несе її мати. Звертає увагу, що вона потребує матеріальної допомоги на придбання канцелярського приладдя, на доїзд до навчального закладу, харчування та в загальному на прожиття. Працевлаштуватися вона не має змоги, так як навчається на денній формі. Мати не в змозі самостійно забезпечувати її потреби. Зауважує, що для того, щоб проживати в гуртожитку, їй необхідно було зареєструватися в ньому. Саме тому вона змушена була знятися з реєстрації по АДРЕСА_2 і зареєструватися в гуртожитку в м. Івано-Франківськ. У вільний від навчання час, на вихідних та канікулах, вона проживає разом із своєю матір`ю у будинку, де в неї є своя кімната та всі її речі. Разом з тим, батько не цікавиться її життям, участі у вихованні не приймає. Вважає, що оскільки всі витрати на її утримання несе її мати, то доцільно, щоб вона була позивачем у справі. Зазначає, що її батько працездатний, а вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, у зв`язку з чим просить позовні вимоги її матері задовольнити.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача адвокат Оринник Н.С., будучи присутньою у судовому засіданні, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому та з урахуванням ви кладеного у відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Покотило Ю.В., будучи присутнім у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. У наданих суду письмових поясненнях просила слухати справу у її відсутності

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області України 19 грудня 2005 року.

Рішенням Бучацького районного суду в Тернопільській області від 13 лютого 2023 року (справа №595/109/22, провадження №2/595/34/2023) вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн щомісячно, але, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого було видано виконавчий лист №595/109/22 від 13.02.2024.

За даними Витягу з реєстру Івано-Франківської територіальної громади №2022/000617248, сформованого 21 вересня 2022 року, зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №632 від 09.11.2023, виданої Прикарпатським національним університетом ім. В. Стефаника, ОСОБА_5 дійсно навчається в Навчально-науковому Юридичному інституті на спеціальності 081 «Право» 2-го курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної контрактної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2026 року.

Відповідно до копії Договору про надання освітніх послуг Прикарпатським національним університетом ім. В. Стефаника №00801/060ЗС від 13 вересня 2022 року, ОСОБА_5 навчається у даному закладі на спеціальності «081 Право», вартість платної освітньої послуги за 2022-2023 навчальний рік становить 26 000 грн; за 2023-2024 навчальний рік 26 000 грн; за 2024-2025 навчальний рік 26 000 грн; 2025-2026 навчальний рік 26 000 грн.

Згідно наказу ректора Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника №627 від 31.08.2023, вартість навчання студентів 2022 року вступу на 2023-2024 навчальний рік за освітнім ступенем «Бакалавр» (з урахуванням індексу інфляції 15%) за спеціальністю «081 Право» становить 29 900 грн.

Як вбачається з договору найму житла у гуртожитку Прикарпатського національного університету ім. В. Стефаника, укладеного 13 вересня 2022 року між ОСОБА_3 та Прикарпатським національним університетом ім. В. Стефаника, оплата за проживання ОСОБА_5 у гуртожитку складає 8000 грн та здійснюється посеместрово.

До матеріалів справи, позивачем долучені наступні копії квитанцій:

-квитанція №131 від 14.09.2022, відповідно до якої ОСОБА_3 сплачено за навчання ОСОБА_5 на першому курсі юридичного факультету за спеціальність «Право» - 13000 грн;

-квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №14 від 15.07.2023, відповідно до якої ОСОБА_3 сплачено за навчання ОСОБА_5 на першому курсі юридичного факультету за спеціальність «Право» - 13000 грн;

-квитанція №50 від 10.09.2022, згідно з якою ОСОБА_5 сплачено за проживання в гуртожитку 4000 грн;

-квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.91 від 17.01.2023, відповідно до якої сплачено вартість за проживання в гуртожитку студенткою ОСОБА_5 в сумі 4000 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.12.2023, відносно ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Позивачка просить стягувати з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням у ВНЗ, в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення дочкою 23-річного віку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_3 , поміж іншого зазначила, що, дочка навчається і потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Вказує, що після досягнення дочкою повноліття батько участі у її утриманні не приймає.

Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Відповідач ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву, направленому на адресу суду, зазначив, що аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно є для нього непосильним та завищеним, посилаючись на те, що його стан здоров`я є незадовільним.

На підтвердження вказаних обставин відповідач ОСОБА_4 до матеріалів цивільної справи долучив виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №545, видану Бучацькою ЦКРЛ, згідно з якою він перебував у вказаному закладі на лікуванні з 21.02.2024 по 04.03.2024 з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ стадія, ступінь 2. Гіпертонічний криз (21.02.2024). Гіпертензивне серце з гіпертрофією стінок лівого шлуночку та його діастолічною дисфункцією. ІХС. Стенокардія напруги ІІ ФК. Кардіосклероз в поєднанні з метаболічною кардіоміопатією. Високий кардіоваскулярний ризик. СН І-ІІ А ст. ФК ІІ. ХХН ІІ. Двобічний сече сольовий діатез. ХНН І ст.

Проте, надані відповідачем відомості щодо стану його здоров`я та наявність захворювань не свідчать про його непрацездатність, не спростовують того факту, що відповідач є працездатний та спроможний працювати.

Також, відповідач у відзиві покликається на наступні рішення, зокрема:

- рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року (справа №595/1366/23), яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 січня 2024 року залишено без змін, яким вирішено стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у Прикарпатському національному університеті імені В. Стефаника в сумі 13000 гривень за 2022-2023 навчальний рік; стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , додаткові витрати на проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у гуртожитку Прикарпатського національного університету імені В. Стефаника в сумі 4000 гривень за 2022-2023 навчальний рік;

- рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року (справа №595/1768/23), яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2024 року залишено без змін,яким вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року у справі №595/109/22 за період з травня 2023 року по серпень 2023 року в розмірі 13000 грн.

Разом з тим, суд не приймає доводи відповідача щодо необхідності врахування вищенаведених рішень суду при ухваленні рішення у даній справі, оскільки такі стосуються стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, а також неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, відтак ухвалені до моменту досягнення донькою сторін ОСОБА_3 18-ти річного віку і не мають для суду преюдиційного значення.

Також, представник відповідача покликається на те, що позивач не має права звернення з даним позовом до суду, оскільки їх повнолітня донька ОСОБА_5 , на час навчання якої позивач просить стягувати аліменти, проживає та зареєстрована у м. Івано-Франківськ, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Проте, суд не може погодитися з таким твердженням представника відповідача, оскільки, зважаючи на вимоги ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка і син, які продовжують навчання.

Дійсно, за даними матеріалів справи, місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в гуртожитку. Разом з тим, ОСОБА_5 проживає за вказаною адресою на період навчання, а у вільний від навчання час (на вихідних та канікулах) вона перебуває за своїм постійним місцем проживання з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де має свою кімнату та зберігає усі свої речі, що підтвердила сама донька сторін ОСОБА_5 у наданих суду письмових поясненнях.

В той же час, суд приймає до уваги той факт, що на утриманні відповідача продовжує перебувати неповнолітній син ОСОБА_6 та відповідно до рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року, яке набрало законної сили, з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на його утримання в розмірі 2600 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

Поряд з тим, слід зазначити, що згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, який міститься в матеріалах цивільної справи, станом на 10.05.2023 у відповідача ОСОБА_4 відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

Також до матеріалів справи долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 05.12.2023, згідно з якою ОСОБА_4 переказав на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10000 грн та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 03.01.2024, відповідно до якої він переказав на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10000 грн, в рахунок сплати аліментів.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що повнолітня донька сторін ОСОБА_5 навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи матеріальне становище відповідача ОСОБА_4 , який з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, спроможний надавати матеріальну допомогу доньці, його стан здоров`я, перебування на утриманні відповідача малолітнього сина ОСОБА_6 , обов`язок обох батьків надавати відповідну матеріальну допомогу, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 у розмірі 2600 грн щомісячно, починаючи з 22 грудня 2023 року і до закінчення навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Разом з тим, відповідно до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп.

На підставі ст.ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн, щомісячно, починаючи з 22 грудня 2023 року і до закінчення навчання у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 29 квітня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: І. І. Тхорик