Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6960/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» (с.Олешник) загальним розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, яку спадкодавець успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але спадкові права не оформив. Позивачка вказує, що прийняла спадщину після смерті свого батька та звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, через не представлення родинного зв`язку позивача із спадкодавцем та із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку (пай) оформлених на ім`я спадкодавця. Відповідачем є дружина спадкодавця, яка із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить встановити факт родинних відносин між її батьком та його матір`ю та визнати за нею право власності на нерухоме спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Продан О.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивачки визнає повністю та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Третя особа Виноградівська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідача, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Олешник померла баба позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.08.2006 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Олешник помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 22.06.2016 р.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя» (с.Олешник) загальним розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах.

Батько позивачки ОСОБА_3 спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 прийняв, однак оформлення набутих речових прав не здійснив - не отримав свідоцтво про право на спадщину.

За запитом позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області було віднайдено копію сертифікату на право на земельну частку (пай) від 01.07.1997 року серії ЗК №0088276, виданого на ім`я ОСОБА_4 - баби позивача (матері спадкодавця).

Заповіту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не залишили, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом.

У відповідності до положень ст.1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина відповідачка по справі ОСОБА_2 , а також їх діти, дочка ОСОБА_1

Відповідачка претензій на спадкове майно, а саме на право на земельну частку пай за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ЗК №0088276 від 01.07.1997 року не заявляє, та не заперечує проти задоволення позову, про що подала відповідну заяви до суду.

Суд констатує, що після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Як вбачається із довідок старости Олешницького старостинського округу від 22.08.2023 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була постійною мешканкою с.Олешник і до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею у АДРЕСА_1 , проживала та була зареєстрована онука ОСОБА_1 , 1981 р.н.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (правова позиція, відображена в постанові Верховного Суду від 22.04.2020 року у справі №200/14136/17).

Згідно положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практик; розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особі до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуванн; є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщин; в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкова майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про йогс визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або НИМЕ оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах пре захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних діл1нок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У той же час ч.3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (таку правову позицію відображено в постанові ВС від 14.08.2019 р. у справі №523/3522/16-ц).

Однак у цьому розрізі питання слід зауважити на відсутності факту документального підтвердження родинних зв`язків по лінії спадкодавець - його мати (первісний власник речового права). Така ситуація обумовлена тим, що місцем народження покійного батька позивача є село Надтеречне Грозненської області РРФСР (на даний час російська федерація). Через збройну агресію рф, запровадження на території України воєнного стану та тривалий військовий конфлікт з сусіднім державним утворенням позивач повністю позбавлена можливості отримати відомості щодо актового запису про народження батька, які необхідні на підтвердження родинних зв`язків з титульним володільцем земельної частки (паю).

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, оскільки нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини.

На підтвердження родинних зв`язків крім персональних даних суд враховує спільне проживання за однією адресою та довідку Виноградівської міської ради від 22.08.2023 року №20.7-20/682.

Встановлення факту родинних відносин між померлими, заявлене разом зі позовом про визнання права власності доводить, що права на спадщину, вирішується у позовному провадженні (правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі №691/1237/21). Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Пунктом ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересів одним з способів захисту сімейних прав та інтересів є встановлення таких правовідносин. Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місце земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку .

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1262, 1268, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 22.06.2016 року), був рідним сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 21.08.2006 року).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженкою с.Олешник Виноградівського району Закарпатської області, у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Нове життя" розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 7907 гривень згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0088276, виданого 01.07.1997 року на підставі рішення Виноградівської РДА Закарпатської області від 26.06.1997 року за №310, та зареєстрованого 27.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №7819.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта