Справа № 473/2093/24
УХВАЛА

іменем України

"25" квітня 2024 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права оренди земельної ділянки

встановив

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просив визнати недійсним рішення Прибужанівської сільської ради №17 від 17.11.2023 року про припинення права оренди за договором оренди землі, укладеним 09.03.2006 року між приватним підприємцем (фізичною особою-підприємцем) ОСОБА_2 та Вознесенською районною адміністрацією Миколаївської області. Та визнати за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки загальною площею 284,82 га в межах території Прибужанівської сільської ради і межує з землями державної власності відповідно до платну земельної ділянки та належить Прибужанівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області на умовах договору оренди від 09.03.2006 року № 302, укладеного з Вознесенською районною адміністрацією Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на строк дії договору до 09.03.2031 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, крім іншого, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов наступних висновків.

Як встановлено ч.2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право на повноважний суд, за змістом якої ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як вбачається із позовної заяви та долучених до позову документів, позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом господарської діяльності «Прісноводне рибальство», що необхідно йому для використання орендованої землі за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (риборозведення), копія витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 16.04.2024 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що договір оренди землі від 09 березня 2006 року також був укладений між Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області та приватним підприємцем ОСОБА_2 та предметом договору є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (риборозведення).

За правилами, встановленими ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто у порядку господарського судочинства розглядаються спори юридичних осіб між собою та фізичних осіб - підприємців.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України. Так, статтею 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникаютьу зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 посилаючись на Закон України «Про оренду землі» вважає, що порушено його право як спадкоємця ОСОБА_2 на оренду земельної ділянки, яка використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (риборозведення), яка знаходиться в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Зважаючи на суб`єктний склад сторін, те, що спірна земельна ділянка використовується для здійснення господарської діяльності, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 є позовними вимогами фізичної особи підприємця до юридичної особи, що мають розглядатися в порядку господарського судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

постановив

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права оренди земельної ділянки.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з позовом у порядку господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Суддя М.М. Ротар