Справа № 369/3299/24
Провадження № 2/369/4321/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури,-

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов вказаний позов.

Представник позивача у позові зазначив, що даний спір територіально підсудний Києво-Святошинському районному суду Київської області з огляду на вимоги статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон № 266/94).

З приводу посилання представника позивача на статтю 14 Закону № 266/94 як на процесуальну норму, яка визначає територіальну підсудність даного спору, необхідно зазначити таке.

Частиною першою статті 12 Закону визначено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку (частина друга статті 12 зазначеного Закону).

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12 (стаття 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Статтею 14 Закону визначено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду під час перегляду судових рішень у справі № 201/10234/20, аналізуючи правову суть положень Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у тому числі статей 12, 13 Закону, дійшла висновку, що ці положення є процесуальною нормою про орган, який уповноважений на розгляд певних звернень громадян, та порядок оскарження прийнятого цим органом рішення. За загальним змістом цих норм, оскільки зазначені органи повинні винести постанову чи ухвалу, то можна зробити висновок, що відшкодування шкоди у таких випадках проводиться за спрощеною процедурою, адже при відшкодуванні цих витрат потерпіла особа вправі розраховувати на повне відшкодування відповідно до наданих нею документів (пункти 99, 102 постанови від 08.02.2022).

За наслідками аналізу наведених норм та висновків ВП ВС у справі № 201/10234/20 приходжу до переконання, що стаття 14 Закону № 266/94 не слугує процесуальною нормою для визначення територіальної підсудності даного спору, адже позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди (а не із заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди), яка розглядається судом у позовному провадженні та вирішується судовим актом у формі рішення (не постанови або ухвали).

Юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, порядок здійснення цивільного судочинства визначає Цивільний процесуальний кодекс України (стаття 1 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК).

Отже, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі у частині дотримання позивачем правил територіальної підсудності, приходжу до таких висновків.

Згідно із статтею 23 ЦПК усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сторонам має бути гарантований справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому, належність судового органу має такі складові: а) цивільна юрисдикція; б) підсудність.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Як встановлено, позивач за вказаним позовом ОСОБА_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 ; відповідачі - Головне управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Володимирська, 15, Київська обласна прокуратура, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, Державна казначейська служба України, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Бастіонна, 6, предмет спору - відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури.

Згідно відповіді № 561936 від 25.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру "за вказаними параметрами особу не знайдено".

Норми ЦПК України визначають загальну підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 ЦПК України), альтернативну підсудність за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України), виключну підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина друга статті 27 ЦПК).

Позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (частина четверта статті 28 ЦПК).

З огляду на відомості, які містить позовна заява в частині місця проживання позивача, місцезнаходження відповідача, предмет спору, заявлений позов не відноситься до територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи коло учасників спірних правовідносин, предмет спору, місце проживання позивача, відсутність інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача, місце професійної діяльності представника позивача та звернення до суду з позовом за місцем знаходження відповідного органу, приходжу до переконання про застосування у даному випадку правил загальної підсудності та направлення даної позовної заяви до Шевченківського районний суд міста Києва за місцем знаходження першого відповідача.

Відповідно до частини першої статті 32 ЦПК спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 261,354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Передати матеріали цивільної справи № 369/3299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури, за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя: І.О. Фінагеєва