Справа № 195/420/24
Провадження № 2/195/158/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

(заочне)

23.04.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Колодіної Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Левкович І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 20 травня 2019 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 9.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою.

Підставою для звернення до суду з позовом послугувало те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ними виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам.

У з в`язку з цим з травня 2023 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Примирення з відповідачем вважає неможливим, а спроби зберегти сім`ю - недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний, тривалий час вони живуть кожен своїм особистим життям. Відповідно, зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Спільне життя між ними не склалося. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Спори щодо поділу спільного сумісного майна між сторонами відсутні.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача, адвокат Івахненко О.О., який діє на підставі ордера від 07.03.2024 року, у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення по справі заперечень не має.

Відповідач ОСОБА_2 , був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи відповідно до ст. 130 ЦПК України, однак, в судове засідання не з`явився без поважних на те причин, не надав відзив на позов, та іншим чином не спростував обставини викладені у позовній заяві, а так само не надав заяви про розгляд справи за свої відсутності у судовому засіданні.

Cудом надсилалася повістка на адресу відповідача разом з копією позовної заяви та додатками до неї, що підтверджується записом реєстру відправки рекомендованим повідомленням. Згідно інформації трекінгу №657 відправлення повернуто за зворотною адресою з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою», а саме за адресою: АДРЕСА_1 , т.я. на запит суду Козинською сільською радою надано інформацію за №08-20/695/24 від 18.03.2024 року про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить наступного висновку.

Так, матеріалами справи доведено, що сторони 20 травня 2019 року уклали між собою шлюб, відповідний актовий запис №9, місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 20 травня 2019 року.

За період проживання у шлюбі у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 18.10.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №152.

Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила своє існування.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не спростував позовні вимоги.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як стверджує позивач шлюб з відповідачем фактично припинено, носить лише формальний характер, примирення неможливе, а спроби зберегти сім`ю недоцільні.

Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що сторони фактично не проживають разом, також не бажають відновити шлюбні відносини, суд прийшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 19, 175, 177, 187, 274, 277 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 травня 2019 року, актовий запис № 9, місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Козинської сільської ради Радивилівського району Рівненської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення відповідно до п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. В. Колодіна