23.04.2024 Справа № 756/2015/24
Унікальний номер 756/2015/24
Номер провадження 2/756/2109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретар судового засідання - Крикун І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення нейстойки (пені) по аліментах,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Самойленка А.В. звернулася до відповідача ОСОБА_3 з позовом про стягнення нейстойки (пені) по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14 липня 2007 року сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано рішеннямОболонського районного суду м. Києва 06 грудня 2019 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 27 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідач систематично ухиляється від обов`язку утримувати дітей, до нього вживались органами ДВС примусові заходи. Внаслідок несвоєчасної сплати аліментів утворилася заборгованість за період з серпня 2020 року по лютий 2023 року в розмірі 14231,32 грн.У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за періодз серпня 2020 року по лютий 2023 року в розмірі у розмірі 107186,45 грн.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2024 року справу передано на розгляд головуючому у справі судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засідання заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо періоду нарахування пені по аліментах за період з серпня 2020 року по лютий 2023 року, оскільки рішенням суду змінено розмір стягнення аліментів, так як старший син Ніколайз квітня 2022 року проживає з відповідачем та повністю знаходиться на його утриманні. Долучив копію постанови Київського апеляційного суду від 08 квітня 2024 року, якою залишено без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів. Також звернув увагу, що пеня не може перевищувати розмір заборгованості.

Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію свого представника та визнавав позов частково.

Суд, вислухавши позицію сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи

Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.

Судом встановлено, що 14 липня 2007 року між сторонами укладено шлюб.

Від шлюбних відносин сторони мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 06 грудня 2019 року шлюб між подружжям розірвано.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 27 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС у м. Києві 05 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 756/9780/20, виданого 27 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року у справі № 756/3371/23, залишеного без змін апеляційною інстанцією 08 квітня 2024 року, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 756/9780/20, виданого Оболонським районним судом м. Києва21 липня 2021 рокуна користь ОСОБА_8 на утримання дітей, в частині утримання - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2023 року до повноліття.Стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_8 на користь ШарановаЄ.І. на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2023 року до повноліття.

Постановою головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві 30 січня 2024 року змінено прізвище стягувача з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Відповідно до довідки державного виконавця розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 64331145, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період зсерпня 2020 року по лютий 2023 року, в межах заявлених позовних вимог становить 14231,32 грн.

Між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання відповідачем покладених на нього обов`язків по утриманню дітей й стягнення нестойки.

Застосовані норми права та мотиви, з якого виходить суд при прийнятті рішення

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Положенням ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц).

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07 грудня 2023 року, виданої головним державним виконавцем Вахрушевою Р.М., загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за період з липня 2020 року по грудень 2023 року становить 78 272,32 грн. Проте, заборгованість зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з лютого 2021 року по лютий 2023 року, в межах заявлених позовних вимог становить 14231, 32 грн. При чому, суд звертає увагу, що у грудні 2022 року наявна заборгованість в сумі 78340,00 грн боржником була сплачена у повному обсязі. За січень-лютий 2023 року виникла заборгованість 14231,32 грн, виходячи з місячного платежу 7115,67 грн.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись нормами діючого законодавства України, суд дійшов висновку про правомірність нарахування пені за період заявлений позивачем при зверненні до суду з позовом, а саме по лютий 2023 року, проте саме з моменту відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, з лютого 2021 року, а не з липня 2020 року, як просить позивач в даному позові.

Як встановлено з постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 лютого 2021 року виконавчий лист виданий 27 січня 2021 року. Рішення про стягнення аліментів набрало законної сили 04 грудня 2020 року. Отже, відсутня прострочена виконання зобов`язання за період, з 07 серпня 2020 року з дати звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, який передував прийняттю судового рішення та примусовому виконанню.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог виходячи з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду в розмірі 1/3 частки до 15 березня 2023 року, проте свого обов`язку в повному обсязі не виконував без поважних на те причин, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2021 року по серпень 2023 року в розмірі 14231,32 грн, тому що не може перевищувати ста відсотків розміру заборгованості, згідно ст. 196 СК України,

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, з огляду на звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення нейстойки (пені) по аліментах.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з березня 2021 року по лютий 2023 року у розмірі 14231,32 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик