Провадження №: 2/336/1040/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника відповідача адвоката Трифонова А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначений позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 30.07.2000 року по 02.08.2022 року перебували в шлюбі з ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя вді 19.03.2021 року по справі № 333/1574/21 пр.2-н/335/177/21 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 починаючи з 17.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Втім, вищезазначений судовий наказ не виконується належаним чином.

Судовий наказ Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року по справі № 33/1574/21 знаходиться на виконанні у Комунарському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини станом на 30.06.2023 року за період з 17 березня 2021 року по червень 2023 року складає 59 785,43 грн.

На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.04.2021 по 30.05.2021 у сумі 59 785,43 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою від 18.12.2023 заочне рішення скасовано, призначено справу до судового розгляду на 15.02.2024.

15.12.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій викладено клопотання про зупинення провадження у справі через перебування відповідача на військовій службі. Крім того, у відзиві наводяться такі міркування щодо позовних вимог. За період з 17.03.2021 по 05.04.2022 у відповідача частково відсутні документи, які підтверджують поважність причин несплати аліментів, а отже пеня може бути стягнута судом тільки за цей час. З 05.04.2022 по 30.06.2022 відповідач перебував у Добровольчому формуванні Запорізької територіальної громади "ЩИТ", свідчить довідка даного формування контракт територіальної оборони, що додані представником відповідача до заяви про перегляд заочного рішення. Вина ОСОБА_2 у несвоєчасній сплаті аліментів відсутня. З його грошового утримання фінансова служба військової частини потрібна була утримувати аліменти на підставі постанови державного виконавця. Але, з початком війни, виконавча служба не працювала майже рік, тому державний виконавець не здійснював заходи щодо встановлення місця служби ОСОБА_2 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та стипендію до військової частини не направляв. Наразі ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом, з 01.11.2023 з його грошового забезпечення утримується 70 % в рахунок сплати аліментів на утримання дружини та сина.

15.02.2024 від представника позивача адвоката Байди М.О. надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності сторони позивача.

Ухвалою від 15.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні оголошена перерва задля долучення представником відповідача актуального розрахунку заборгованості.

В судове засідання 02.05.2024 сторона позивача не з`явилася, представник відповідача заперечував проти позову, посилаючись на часткову вину відповідача у несплаті аліментів.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народженням серії НОМЕР_1 від 01.06.2023 року (свідоцтво видано повторно).

Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року по справі № 333/1574/21 пр.2-н/335/177/21 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 починаючи з 17.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.06.2023 року заборгованість за період з 17.03.2021 року по травень 2023 року станом на 31.05.2023 року становить 59 785,43 грн.

Згідно з розрахунком того ж органу виконавчої служби від 01.03.2024 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 17.03.2021 по лютий 2024 включно становить 28 882,80 грн. За вказаним розрахунком заборгованість станом на 31.05.2023 становила 58 255,89 грн.

Суд надає перевагу в доказовому значенні останньому розрахунку як більш актуальному, в якому враховано сплата аліментів у в розмірі 1800 грн у березні 2022 року.

Статтею 196 СК України внормовано відповідальність за прострочення сплати аліментів.

За змістом наведеної норми сімейного законодавства, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

За роз`ясненнями пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З наведеного положення сімейного законодавства випливає, що передумовою для покладення цього виду відповідальності на особу, що прострочила сплату визначених рішенням суду аліментів, є вина цієї особи.

Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість по аліментам на користь позивача на утримання дитини та коштів на її утримання відповідачем в повному розмірі не сплачена, розмір заборгованості підтверджено розрахунком державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.03.2024.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Чинним законодавством передбачена презумпція вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного.

Доказів несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками сторона відповідача не надала, доводи представника відповідача щодо невиконання державним виконавцем заходів щодо встановлення місця роботи боржника, не заслуговують на увагу, адже відповідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме на боржника покладається обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня повідомляти виконавця про зміну місця роботи, а тому суд доходить висновку про наявність вини відповідача у створенні заборгованості зі сплати аліментів як підстави відповідальності за ст. 196 СК України.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Утім статтями 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено перелік пільг, які мають військовослужбовці та члени їх сімей.

Зокрема, у п.15 вказаної норми визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З аналізу змісту даних норм встановлено, що соціальний захист військовослужбовців забезпечується державою шляхом встановлення пільг, зокрема звільнення від нарахування пені за невиконання зобов`язань перед фізичними особами, в тому числі і за несплату аліментів, котрі є зобов`язаннями перед фізичними особами.

На членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України поширюються всі гарантії військовослужбовців, що визначено ч. 2 ст. 24 Закону України «Про основи національного спротиву» та п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Судом встановлено, що відповідач 08.04.2022 підписав контракт добровольця територіальної оборони у квітні 2022 року (а.с. 50-52).

Розділ 13 контракту не містить інформації щодо дати набрання чинності, однак з боку командира ДФТГ підписаний 10.04.2022, а отже з цієї дати контракт є укладеним.

З червня 2023 року відповідач уклав контракт на проходження військової служби у Національній гвардії України (а.с. 47-49).

На підставі наведеного, пеня за несплату аліментів підлягає нарахуванню до 10.04.2022.

Отже, розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини наведений у таблиці:

Період Борг за аліментами, грнпроцент на денькількість днівпеня за період, грн
зпо
01.04.202110.04.202232,191374120,39
01.05.202110.04.20221654,,79
01.06.202110.04.20222022,,08
01.08.202110.04.2022-873,3812520
01.09.202110.04.20221506,,7
01.10.202110.04.20222484,,5
01.11.202110.04.20221586,,5
01.12.202110.04.02689,04
01.01.202210.04.2022358,78199973,13
01.02.202210.04.2022-2961,661680
01.03.202210.04.2022205,58140225,29
01.04.202210.04.20221786,5619440,52
ВСЬОГО:27 083,94

Розмір пені не перевищує розмір загальної заборгованості зі сплати аліментів на день подачі позову, а тому відповідача на користь ОСОБА_4 підлягає пеня саме в такому розмірі (27 083,94 грн.).

Решта наданих стороною відповідача доказів не виповідають критерію належності, а тому не беруться судом до уваги при вирішенні справи.

За приписом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

За наведеного, оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір пропорційно до задоволених вимог стягується з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 27 083,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 486,36 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.05.2024.

Суддя Є.С. Боєв

02.05.24