Справа № 143/233/24
25.04.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в м. Погребище Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

У березні 2024 року позивачка вернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.10.2015 у справі № 143/1418/15-ц з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2015 року і до її повноліття.
На момент винесення вказаного рішення відповідач не був працевлаштований, що унеможливлювало стягнення аліментів від його доходу.
Позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку з укладанням шлюбу.
Їй самій важко забезпечити належний життєвий рівень для своїх дітей, оскільки на момент стягнення дитині було лише рік, а станом на теперішній час дитина навчається у четвертому класі Жердянського ліцею Чемеровецької селищної ради Хмельницької області. На її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція, постійне підвищення прожиткового мінімуму призвело до того, що даних коштів не вистачає на утримання дитини.
На момент стягнення аліментів прожитковий мінімум станом на 01.01.2015 складав для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року 1032 грн. 00 коп., з 1 вересня 2015 року 1167 грн. 00 коп. відповідно до закону про Держбюджет на 2024 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 2563 грн. 00 коп.; для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить 3196 грн.
Відповідач працездатний, має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому працювати, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, він нікому не сплачує аліменти, стягнення з нього по виконавчих документах не проводяться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків останній немає.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст. 180-183, 192 СК України, просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений Погребищенським районним судом Вінницької області від 20.10.2015, та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 700 грн. 00 коп. на частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді від 22.03.2024 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 16, 17).
25.04.2024 від позивачки ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 22).
Відповідач ОСОБА_2 у визначений в ухвалі про відкриття провадження строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Так судом установлено, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.12.2014 (а.с. 6).
Згідно з копією рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 20.10.2015 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 06.10.2015 і до її повноліття (а.с. 8).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.11.2023, зареєстрованого між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « ОСОБА_6 » (а.с. 7).
Позивачка також є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.10.2008 (а.с. 5).
Згідно з витягом № 448 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Відповідно до довідки від 09.02.2024 № 17, виданої Жердянським ліцеєм, ОСОБА_4 дійсно навчається в четвертому класі Жердянського ліцею Чемеровецької селищної ради Хмельницької області (а.с. 10).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із того, що згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частин першої, другої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, позивачка ОСОБА_1 не надала доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів та встановлення нового розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як-то зміни майнового чи сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них тощо, що є її процесуальним обов`язком.
Так, позивачкою надано копію рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у цивільній справі №143/1418/15-ц, яким було стягнуто на її користь аліменти із ОСОБА_2 на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп., на підставі того, що судом при визначенні такого розміру стягуваних аліментів, зокрема, в аспекті матеріального та сімейного стану сторін, було враховано, що відповідач ніде не працював (а.с. 8).
Водночас, позивачкою не доведено значного покращення матеріального становища відповідача на даний час у порівнянні із тим, що існував на момент ухвалення рішення суду про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі, як і не надано доказів погіршення її матеріального становища.
Також не заслуговують на увагу аргументи позивачки про те, що підставою для зміни способу стягнення аліментів є збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №037-VIII частину другу статті 182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.
Отже, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, сама по собі не є підставою для зміни способу їх стягнення, так як встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини безвідносно до способу їх стягнення (тверда грошова сума чи частка від доходу) не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Посилання позивачки на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів також не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки, якщо, на думку позивачки, відповідач неналежно виконує свої обов`язки з утримання дитини, вона не позбавлена права звернутися до органів, які здійснюють примусове виконання рішення суду.
Разом із цим, за змістом частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Однак, позивачкою не було надано доказів пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення із відповідача аліментів, унаслідок чого ні виконавчою службою, ні судом не здійснювалася їх індексація.
З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 29.04.2024.

Суддя