Справа № 454/1386/24
У Х В А Л А

судового засідання

24.04.2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Сокаль заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Брона Мар`яни Василівни про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В поданій заяві в порядку забезпечення позову представник просить накласти арешт на банківські рахунки відповідачки ОСОБА_2 в межах ціни позову.

Заява мотивована тим, що ним подано позов про стягнення з ОСОБА_2 15100720,60грн. заборгованості, які остання не повернула.

Під час досудового розслідування встановлено, що в ОСОБА_2 наявні банківські рахунки.

Арешт грошових коштів необхідний з метою реального виконання рішення суду, оскільки у відповідачки відсутнє нерухоме майно.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Також, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.10.2018р. у справі №183/5864/17, відповідно до положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така ж позиція викладена і в Постанові Верховного Суду від 17.04.2019р. у справі №308/3824/16-ц.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Стороною позивача не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження імовірного вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Так, з долучених до заяви відповідей вбачається, що банківські рахунки, відкриті на ім`я відповідачки, як фізичної особи-підприємця.

В свою чергу, відповідно до наданої стороною позивача боргової розписки, відповідачка не зазначала про отримання у позику грошових коштів саме як фізична особа-підприємець.

Накладення арешту на банківські рахунки призведе до обмеження суб`єкта господарювання користуватися та розпоряджатися власним майном, що може мати незворотні наслідки.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування забезпечення позову у виді накладення арешту на банківські рахунки відповідача як суб`єкта господарювання.

Наявності у відповідачки особистих грошових коштів, належних їй як фізичній особі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Брона Мар`яни Василівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: М. Я. Адамович