Справа № 132/3137/23
Ухвала

Іменем України

19 квітня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.2023 у справі№ 132/3137/23 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування зазначив, що на момент винесення судового наказу неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та навчається з 06.03.2022 в Чеській Республіці м. Оломоуц, де їй призначено опікуна згідно доручення, тобто окремо від матері, яка виїхала до початку військових дій в Україні, а саме з 17.02.2022 року, проживає у Французькій Республіці м. Ніца. Даний факт стягувачем суду не було доведено до відому, як вбачається з доданих документів до заяви про видачу судового наказу. Жодних доказів про те, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, стягувачем до матеріалів справи про видачу судового наказу додано не було.

Таким чином, існують підстави для визнання вказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок батька щодо сплати аліментів на користь матері відсутній. Тому просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. ст. 173, 432 ЦПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, проте надав власноруч написану заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у його відсутність. При винесенні рішення по справі просить суд врахувати подані ним письмові докази, які долучено до матеріалів справи. Заяву підтримує повністю та просить задовільнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Воронцова О.В., згідно поданої заяви, просить судовий розгляд провести у письмовому провадженні без участі сторін. Всі наявні у ОСОБА_2 письмові докази було подано та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що подану заяву можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Заявник посилається на положення ст.ст. 173, 432 ЦПК України.

Частиною першою статті 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 стаття 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Судом встановлено, що 17.10.2023 Калинівським районним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Аліменти стягувати з "12" жовтня 2023 року (з дня подачі заяви до суду), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи заявника про наявність підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на тому, що станом на день звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу у нього відсутній обов`язок як батька сплачувати аліменти на її користь, оскільки їх неповнолітня дочка ОСОБА_3 проживає та навчається з 06.03.2022 року в Чеській Республіці, окремо від матері, яка виїхала до початку військових дій в Україні, а саме з 17.02.2022 року, проживає у Французькій Республіці.

При цьому, матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом від 17.10.2023 року, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Виписки з банківського рахунку, надані ОСОБА_1 , свідчати лише про добровільну періодичну матеріальну допомогу і ніяким чином не підтверджують факт утримання дитини батьком та факт припинення зобов`язань щодо сплати аліментів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, суд вважає посилання ОСОБА_1 на вимоги зазначених норм помилковим з огляду на передбачені цивільним процесуальним законодавством виключення для вимог про стягнення аліментів, розглянутих в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом, в тому числі за результатами розгляду вимог про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та вимог про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ці вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі відсутності підстав для відмови у видачі судового наказу, суд видає судовий наказ в якому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд зазначає, що не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Враховуючи, що розгляд вимог заявника в порядку наказного провадження здійснюється без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, законом визначені процесуальні гарантії забезпечення прав учасників провадження, передбачені ст.ст. 169-173 ЦПК України.

За загальним правилом ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 ЦПК України, тобто крім випадків видачі судового наказу за вимогами про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів чи у твердій грошовій сумі, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Аналіз вищезазначених норм ЦПК України дає підстави для висновку суду, що судовий наказ за результатами розгляду вимог про стягнення аліментів не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки для таких вимог законодавцем визначений особливий порядок перегляду судового наказу.

Посилання заявника ОСОБА_1 на Постанову Верховного Суду від 29.06.2022 року в справі № 596/826/21-ц суд до уваги не бере, оскільки предметом позовних вимог у даній справі є припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості, стягнення аліментів з матері, а не відсутність обов`язку боржника сплачувати аліменти через те, що дитина не проживає з матір`ю.

Крім того, посилання заявника ОСОБА_1 про наявність у ОСОБА_2 виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС відношення до справ не мають та оцінці не підлягають.

За таких обставин суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання судового наказу Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.32023 таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 161, 170, 173, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: