Провадження № 2/357/1156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Якименська Людмила Леонідівна про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Якименська Людмила Леонідівна про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

27.10.2023року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Якименська Людмила Леонідівна про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що у березні 2023 року помер його двоюрідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із не доведенням факту родинних відносин зі спадкодавцем. При перевірці документів виявлено, що у свідоцтвах про народження матері позивача та матері спадкодавця існують розбіжності в написанні імен їхніх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Різне написання імен зумовлене неправильним перекладом з російської на українську, однак це не свідчить про відсутність родинних зв`язків між вказаними особами. Одночасно позивач звертає увагу, що існують певні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця та його батьків « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », та « ОСОБА_9 ». У свідоцтві про народження ОСОБА_10 відомості зазначені російською мовою, тому прізвище вказано « ОСОБА_9 ». Натомість у паспорті та свідоцтві про його смерть написано прізвище українською мовою « ОСОБА_8 ». Дана розбіжність написання прізвища сталася, знову-таки, неправильним перекладом з російської на українську мову. За життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив. Дружини, дітей, рідних братів та сестер у нього немає. Батьки, бабусі та дідусі померли. Заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 також подала ОСОБА_2 , яка є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що він є найближчим родичем спадкодавця та належить до третьої черги спадкоємців за законом, оскільки приймає спадщину у порядку спадкової трансмісії після своєї матері - ОСОБА_11 , яка є тіткою спадкодавця, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після відкриття спадщини, але до закінчення строку на її прийняття. А двоюрідна племінниця ОСОБА_2 є спадкоємицею п`ятої черги, а тому не має права на спадкування. Позивач просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є двоюрідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов ОСОБА_1 частково та 18.01.2024р. її представник адвокат Зінченко П.Л. подав зустрічну позовну заяву.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний батько позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_12 (двоюрідний брат спадкодавця). ІНФОРМАЦІЯ_5 померла рідна баба позивача за зустрічним позовом ОСОБА_13 (рідна тітка спадкодавця). ІНФОРМАЦІЯ_6 помер спадкодавець ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив. Дружини, дітей, рідних братів та сестер у нього немає. Батьки, бабусі та дідусі померли, а також рідні тітки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 померли. Таким чином, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 також є спадкоємицею третьої черги за законом, після смерті спадкодавця, в порядку представлення після ОСОБА_13 (рідної баби, по лінії батька - ОСОБА_12 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ), померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , за довго до відкриття спадщини, оскільки при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. 23.08.2023 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини, згідно ст.1266 ЦК України, після чого було відкрито спадкову справу № 31/2023 та, в подальшому 20.10.2023р. нотаріусом їй було надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин, оскільки існують розбіжності у відомостях про народження. Із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини також звернувся і ОСОБА_1 , який є двоюрідним братом спадкодавця, та який помилково вважає, що лише він належить до третьої черги спадкоємців за законом, оскільки приймає спадщину в порядку спадкової трансмісії після своєї матері ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після відкриття спадщини, але до закінчення строку на її прийняття. А тому виникла необхідність підтвердити родинні зв`язки та заявник просить суд встановити факт родиннних відносин, а саме, факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідною дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був двоюріднім братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року; встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є онукою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та яка приходиться рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в порядку спадкування за законом по праву представлення право власності на 1 / 2 будиноку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

12.02.2024 року представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом, адвокат Малиневський П.О. подав суду відзив на зустрічну позовну заяву, вказавши, що факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_3 позивач не заперечує. Але, позивач заперечує проти зустрічної вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом по праву представлення, права власності на 1/2 частину будинку померлого ОСОБА_3 та просить відмовити у задоволенні такої вимоги, бо вважає, що позивач за зустрічним позовом подала заяву про прийняття спадщини поза межами встановленого законодавством шестимісячного строку. ОСОБА_3 помер у березні 2023 року, тому заяву можна було подати до вересня 2023 року, натомість ОСОБА_2 зробила це 20 жовтня 2023 року. Відповідач за зустрічним позовом, який є спадкоємцем ОСОБА_3 та подав заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки 06 вересня 2023 року, не надавав письмової згоди на подання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини. З позовом до суду про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини вона не зверталась. Відтак єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , є його двоюрідний брат ОСОБА_1 . Крім того, представник позивача зазначив про відсутність у ОСОБА_2 права прийняти спадщину після смерті двоюрідного дядька за правом представлення на підставі ст. 1266 ЦК України. Оскільки як вбачається з переліку осіб, вказаних у ст. 1266 ЦК України, двоюрідні племінники та племінниці (а ОСОБА_2 для ОСОБА_3 приходиться саме такою) не мають права на спадкування за правом представлення. Вважає, що посилання позивача за зустрічним позовом на ч. 6 ст. 1266 ЦК України, в якій зазначено, що при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення, також є абсолютно безпідставним, а тому у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 11.12.2023 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.61).

18.01.2024 року представник позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом, адвокат Зінченко П.Л. подав зустрічну позовну заяву (а.с.64-71).

Ухвалою суду від 31.01.2024 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Якименська Людмила Леонідівна про встановлення факту родинних відносин, визнання пра ва власності в порядку спадкування за законом (а.с.115-116).

12.02.2024 року представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом, адвокат Малиневський П.О. подав суду відзив на зустрічну позовну заяву, заяву про виклик свідків. (а.с. 56-61).

22.02.2024 року представники сторін, адвокат Малиневський П.П. та адвокат Зінченко П.Л., подали суду клопотання про витребування у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. копії спадкової справи; допит свідків; просили закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті (а.с.132,133, 134,135).

Ухвалою суду від 22.02.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. копію спадкової справи № 31/2023, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с 137-138).

Ухвалою суду від 22.02.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 139,140).

15.03.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. отримано копію спадкової справи № 31/2023 (а.с.145-172).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, адвокат Малиневський П.П., первісний позов підтримав, просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача, адвокат Зінченко П.Л. первісний позов визнали частково, зустрічний позов підтримали.

Представник третьої особи приватний нотаріус Якименська Л.Л. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа по справі направила суду матеріали спадкової справи № 31/2023.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що у березні 2023 року помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть /серія НОМЕР_1 , виданого 13.04.2023 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) (а.с.18 ).

Як слідує з позовних вимог обох сторін та наданих матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименської Л.Л. (а.с.19).

Судом встановлено, що 23.08.2023 року ОСОБА_2 також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 - двоюрідного брата її батька ОСОБА_12 (а.с.146).

З матеріалів наданої суду спадкової справи №31/2023 до майна померлого ОСОБА_3 , вбачається, що нотаріус надала роз`яснення спадкоємцям, що у відомостях про народження матері померлого та батьків сторін є розбіжності в написанні їхніх імен та розбіжності в написанні прізвищ « ОСОБА_9 » і « ОСОБА_8 », « ОСОБА_14 » і « ОСОБА_15 ». Наведене є перешкодою для оформлення спадщини (а.с.172).

З наданого суду свідоцтва про народження /серія НОМЕР_2 / вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , його батьком є ОСОБА_16 , матір`ю - ОСОБА_11 (а.с.21).

Згідно зі свідоцтвом про народження /серія НОМЕР_3 / батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_17 , матір`ю ОСОБА_18 (а.с.20).

З наданих матеріалів справи вбачається, що існують певні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця та прізвища його батьків « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 », « ОСОБА_9 ».

У свідоцтві про народження ОСОБА_19 відомості зазначені російською мовою, тому прізвище вказано, як « ОСОБА_20 ». А у його паспорті та свідоцтві про смерть відомості зазначені українською мовою, написано « ОСОБА_8 ».

У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану прізвище батьків ОСОБА_19 зазначено як « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_9 ».

Згідно довідки Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України за запитом про ідентичність прізвищ, вбачаєтся, що розбіжність написання прізвища сталася через неправильне передавання його з російської мови на українську. Згідно з нормами чинного українського правопису написанню прізвищ російською мовою « ОСОБА_20 », « ОСОБА_20 » в українській мові відповідає написання « ОСОБА_9 », « ОСОБА_9 ». Варіант написання прізвища української мовою « ОСОБА_8 » є наслідком транслітерування, тобто передачею російського звучання прізвища за допомогою літер української абетки. З лінгвістичного погляду прізвища « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 », « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_8 », які належать одним і тим особам чи одній родині, про що свідчать подані документи, вважаються цілком ідентичними (а.с.23).

Встановлено, що до одруження ОСОБА_21 та ОСОБА_18 мали прізвище ОСОБА_14 , що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.27,28,29,30)

Встановлено, що ОСОБА_22 уклала шлюб з ОСОБА_17 та змінила своє прізвище на ОСОБА_9 . ОСОБА_23 уклала шлюб зі ОСОБА_16 та змінила прізвище на ОСОБА_24 .

Відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_4 батьками ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (а.с.24).

Встановлено, що свідоцтво про народження матері спадкодавця не збереглося. Однак відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України батьками ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є ОСОБА_28 та ОСОБА_29 (ас.25,26).

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що різне написання імен зумовлено, знову-таки, неправильним перекладом з російської мови на українську та помилковим визначенням схожості/ідентичності імен /Охрім Єфрем, « ОСОБА_30 » та « ОСОБА_31 »/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть /серія № НОМЕР_5 /, виданого 10.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 (ас.31).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_12 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть /серія НОМЕР_6 / від 14.11.2011, виданого відділом ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 80).

22.12.2014р. померла рідна баба позивача за зустрічним позовом по лінії батька ОСОБА_13 , тобто рідна тітка спадкодавця. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть /серія НОМЕР_7 /, від 23.12.2014, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.86).

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії / НОМЕР_8 / від 29.07.1986р. батьком ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (позивач за зустрічним позовом) є ОСОБА_12 , матір`ю - ОСОБА_33 (а.с.77).

Встановлено, що 25.08.2012 року ОСОБА_34 уклала шлюб з ОСОБА_35 , у зв`язку з чим їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_36 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /серії НОМЕР_9 / (а.с.78).

Згідно зі свідоцтвом про народження /серії НОМЕР_10 / від 13.07.1976 матір`ю ОСОБА_12 (батька позивача за зустрічним позовом) є ОСОБА_13 , батько відсутній (а.с.79).

Згідно письмових доказів вбачається, що матір позивача за первісним позовом - ОСОБА_11 і баба позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_13 та матір спадкодавця - ОСОБА_18 - є рідними сестрами. Три рідні сестри ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 мали спільне прізвище « ОСОБА_14 ».

Згідно зі свідоцтвом про смерть /серія № НОМЕР_5 / ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.87).

Згідно зі свідоцтвом про смерть / НОМЕР_11 ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.86).

Згідно зі свідоцтвом про смерть /серія НОМЕР_12 /, виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.32).

Отже, ОСОБА_12 приходився двоюрідним братом спадкодавця ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_12 , який також приходився двоюрідним братом ОСОБА_3 а отже ОСОБА_2 є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт родинних відносин сторін у справі та те, що матір позивача ОСОБА_11 та матір спадкодавця ОСОБА_18 є рідними сестрами, а ОСОБА_2 приходилася двоюрідною племінницею ОСОБА_3 . Зокрема, свідок ОСОБА_40 , суду показала, що вона знайома із позивачем, проживають по сусідству, свідку відомо, що син т. ОСОБА_41 спадкує будинок в м.Біла Церква, після племінника ОСОБА_11 . Свідку відомо, що ОСОБА_3 , допомагав своїй тітці ОСОБА_42 , часто приїзив в гості. Свідок ствердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами. Зі слів ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 свідку було відомо, про смерть ОСОБА_19 . Свідок ОСОБА_43 , ствердила, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , вони спілкувалися та родалися. Свідок ОСОБА_44 суду показала, що ОСОБА_3 жив у Києві, років 10 тому повернувся жити в м.Біла Церква. У квітні 2023 року мати ОСОБА_2 повідомила їй про смерть ОСОБА_10 , кликали на похорон. Похованням займалася родина ОСОБА_2 . Свідку відомо, що у ОСОБА_19 було дві тітки.

Представник позивача адвокат Малиневський П.П., суду пояснив, що матір позивача та матір спадкодавця рідні сестри, вони мали однакові дошлюбні прізвища, народилися в одному і тому ж населеному пункті, а саме в селищі Червоне Київської області, існують спільні фото. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами. Вони в дитинстві росли разом, часто бували у баби з дідом по маминій лінії ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), підтримували відносини протягом усього життя та періодично відвідували один одного вже у зрілому віці. У позивача збереглося кілька особистих листів, які йому надсилав ОСОБА_10 , з яких вбачається, що останній називав його «братиком». Представник позивача адвокат Малиневський П.П. суду пояснив, що позивач є найближчим родичем спадкодавця та належить до третьої черги спадкоємців за законом, оскільки приймає спадщину у порядку спадкової трансмісії після своєї матері - ОСОБА_11 , яка є тіткою спадкодавця, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після відкриття спадщини, але до закінчення строку на її прийняття. А двоюрідна племінниця є спадкоємицею п`ятої черги, а тому ОСОБА_2 безпідставно вважає, що має право на майно спадкодавця. Встановлення факту родинних відносин потрібне заявнику для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 , яка в порядку ст. 92 ЦПК України, була допитана в судовому засіданні в якості свідка, суду показала, що вона з дитинства пам`ятає, як ОСОБА_3 з її батьком спільно проводили час, часто відвідували один одного, та підтримували спілкування протягом всього життя. ІІ тато ОСОБА_12 та ОСОБА_45 -двоюрідні брати. ОСОБА_46 проживав у м.Києві, але часто приїздив в місто Біла Церква, де мешкали його мама, тітки, потім він переїхав жити в м.Біла Церква. ОСОБА_47 спілкувався з матір`ю ОСОБА_2 . Влітку 2022 року ОСОБА_2 бачила свого дядька останній раз. До її родичів звернулися сусіди д.Кості, повідомили про тривалу відсутність ОСОБА_3 , після чого її мати зателефонувала в поліцію, викликали слідчу групу, та в його будинку виявили тіло ОСОБА_3 . ОСОБА_2 зі своєю мамою займалися похованням ОСОБА_3 , його день смерті невідомий, а тому датою смерті вказано - березень 2023року. Родина ОСОБА_2 понесла витрати на поховання ОСОБА_3 .

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 вказаної статті передбачено, що суд розглядає справу про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину

Із системного аналізу ч. 6 ст. 294, ст. 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 02.05.2023 року у справі № 522/4711/17 зроблено висновок, що справи про спадкування повинні розглядатися судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У постанові Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі № 691/1237/20 також зазначено, що вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування можуть розглядатися судом разом у межах позовного провадження.

Отже, суд розглядає вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин в позовному провадженні, оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вказують про спір та одночасно подали до суду вимоги про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Сторонами надані належні, допустимі та достовірні письмові докази, які достатні для висновку про обґрунтованість та доведеність їхніх вимог про встановлення факту родинних відносин, зокрема стосовно того, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_15 , а ОСОБА_2 є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 . Також, встановленим є те, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та який був двоюрідним братом ОСОБА_3 , також ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та яка приходилася рідною тіткою ОСОБА_3 .

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення іншої частини позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування, як за первісним так і за зустрічним позовами, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справмвід 16.05.2013 № v-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Судом досліджено матеріали спадкової справи № 13/2023, заведеної 23.08.2023 після померлого ОСОБА_3 , яий помер в березні 2023 року.

Як було зазначено вище, 23.08.2023 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Л.Якименської із заявою про прийняття спадщини, після чого було відкрито спадкову справу № 31/2023 та в подальшому, 20.10.2023 р. нотаріусом надано лист-роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин, оскільки існують розбіжності у відомостях про народження (а.с. 93-94).

Компетенція нотаріальних органів відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» передбачає вчинення таких нотаріальних дій, як вжиття заходів щодо охорони спадкового майна; видача свідоцтва про право на спадщину (або в її межах прийняття відмови від прийняття спадщини); посвідчення факту, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; оголошення секретного заповіту та ін.

Суд під час розгляду спадкових справ не має вирішувати правові питання, що становлять собою нотаріальну компетенцію. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають, оскільки суд не може розглядати у позовному провадженні безспірні справи. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (ч. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»);

В даному випадку, нотаріус не відмовляла спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину, не виносила постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а встановленим є те, що єдиною перешкодою для оформлення спадкових прав щодо майна померлого ОСОБА_3 була розбіжність у відомостях про народження та написання прізвищ і імен осіб, які перебували в родинних відносинах із спадкодавцем. Нотаріус рекомендувала спадкоємцям звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим ОСОБА_3 .

Та в рамках даної справи, судом було встановлено факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , а тому сторони можуть звернутися до нотаріальної контори та продовжити оформляти свої спадкові права.

Правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд не може підміняти собою нотаріуса, який уповноважений посвідчувати право власності в порядку спадкування. Суд має право визнавати право спадкоємця на спадщину лише за наявності спору щодо спадкового майна. Але, в даному випадку, постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачами суду не надано.

Отже, право сторін на спадкування не є порушеним і не потребує судового захисту. Принаймні позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно за первісним та зустрічним позовами є передчасними. А тому суд вважає за необхідне відмовити сторонам в задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 263-265, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт , що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в березні 2023 року.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року.

Встановити факт, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідною дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та який був двоюрідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є онукою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та яка приходилася рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог за первісним та зустрічним позовами відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.05.2024 року

Суддя О. Я. Ярмола