Провадження № 2/369/1757/24
09.05.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Соловюк В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС ЛЬВІВСЬКИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,
У липні 2023 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що на підставі Рішення № 182 Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.06.2017 року «Про визнання ТОВ «БД СЕРВІС ЛЬВІВСЬКИЙ» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_1 , Позивач є виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів, в тому числі і по багатоквартирному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та надає весь перелік послуг з управління багатоквартирним будинком.
Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_3 що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер документа:334416371; дата, час формування: 02.06.2023 12:20:33.
Відповідач отримує житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з управління багатоквартирним будинком, які надає позивач. При цьому відповідач, як власник нерухомого майна (квартири), не виконує зобов`язання з їх оплати належним чином, що призвело до заборгованості у відповідача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить - послуга з управління багатоквартирним будинком (послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).
Позивачем було відкрито особовий рахунок по квартплаті № НОМЕР_1 для квартири, власником якої є відповідачка. Але не зважаючи на те, що з 01.06.2018 року позивач належним чином надає відповідачці послуги з управління багатоквартирним будинком, відповідач споживаючи ці послуги жодного разу не сплачував плату за спожиті послуги. Внаслідок чого, за період з 01.06.2028 року по 30 червня 2023 року у відповідачки виникла заборгованість у сумі 26 566,41 грн. що підтверджується довідкою про заборгованість.
Крім того, позивачем проведено розрахунок інфляційних витрат та 3 % річних за період з 01.06.2018 року по 24.02.2022 року, відповідно до якого сума інфляційних витрат становить 7 999,45грн., а сума 3 % річних становить 2 978,00грн.
На підставі вищезазначеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 26 566,41 грн. 3% річних у розмірі 2 978,00грн., інфляційні втрати у розмірі 7 999,45грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. за подання позовної заяви.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.
У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвали ти по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер документа:334416371; дата, час формування: 02.06.2023 12:20:33.
Відповідачка отримує житлово - комунальні послуги, а саме: послуги з управління багатоквартирним будинком, при цьому Відповідачка, як власник нерухомого майна (квартири), зовсім не виконує свої зобов`язання з їх оплати.
На підставі Рішення № 182 Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29.06.2017 року «Про визнання ТОВ «БД СЕРВІС ЛЬВІВСЬКИЙ» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_1 , Позивач є виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів, в тому числі і по багатоквартирному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та надає весь перелік послуг з управління багатоквартирним будинком.
Відповідач користується та споживає всі види комунальних послуг, при цьому не здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість в розмірі 26 566,41 грн. 3% річних у розмірі 2 978,00грн., інфляційні втрати у розмірі 7 999,45грн.
На момент пред`явлення позову сума боргу не сплачена.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконувати належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Незважаючи на вимоги законодавства відповідач не сплачує вартість наданих йому послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по оплаті за отримані ним послуги.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 76ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Керуючись ст.ст.15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст.4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС ЛЬВІВСЬКИЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БД СЕРВІС ЛЬВІВСЬКИЙ» заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 26 566,41 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 41 коп.), 3% річних у розмірі 2 978,00 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім гривень 00 коп.) , інфляційні втрати у розмірі 7 999,45 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень), а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) за подання позовної заяви.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2024 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ