Ухвала

19 березня 2024 року

м. Київ

справа № 490/2834/21

провадження № 61-3347ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 7 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

6 березня 2024 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 7 лютого 2024 року, повний текст якої складено 8 лютого 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте ОСОБА_1 не зазначено відповідних відомостей щодо наявності або відсутності у неї електронного кабінету.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Як встановлено зі змісту касаційної скарги, заявник не погоджується, у тому числі, з рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2023 року в частині вирішення вимоги за зустрічним позовом про стягнення компенсації вартості частки автомобіля марки Fiat Bravo, 2007 року випуску.

Проте ОСОБА_1 у касаційній скарзі не заявляє клопотання про скасування постанови Миколаївського апеляційного суду від 7 лютого 2024 року, якою рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2023 року в частині вирішення вимоги за зустрічним позовом про стягнення компенсації вартості частки автомобіля марки Fiat Bravo, 2007 року випуску, залишено без змін.

Таке клопотання заявника не відповідає статті 409 ЦПК України, тому потребує уточнення.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн).

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).

Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 10 722,60 грн (5 361,30(908+4 453,30)*200%), про що надати відповідний документ.

До касаційної скарги додано квитанцію від 6 березня 2024 року про сплату заявником судового збору у розмірі 8 930,82 грн, що не відповідає встановленому законом.

За таких обставин ОСОБА_1 має доплатити судовий збір у розмірі 1 791,78 грн (10 722,60-8 930,82), про що надати відповідні документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 7 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко