Справа № 184/2212/23
Номер провадження 2-о/184/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров в особі виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами», -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на наступні обставини. Її батьками є: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла в 2008 році; батько - ОСОБА_3 , 1925р.н., помер в 2004 році. В подальшому вона одружилась з ОСОБА_4 та перейшла на його прізвище « ОСОБА_5 ». 04.02.1978р. з ОСОБА_4 вони в судовому порядку розірвали шлюб. 26.04.1991 року вона одружилась з ОСОБА_6 . Її рідною бабусею по лінії мами є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її рідним дідусем по лінії мами був чоловік бабусі покійний ОСОБА_8 . У її рідної бабусі ОСОБА_9 та її чоловіка ОСОБА_8 , крім матері ОСОБА_10 були сини: покійні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після смерті свого чоловіка її рідна бабуся ОСОБА_7 одружилась з ОСОБА_13 та перейшла на його прізвище « ОСОБА_14 ». У них народилась донька ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була їй рідною тіткою по лінії мами, а її матері рідною сестрою. В 1950-60 роках їхня сім`я: бабуся ОСОБА_16 ; її донька (мама заявниці) ОСОБА_17 , донька бабусі, рідна сестра мами та рідна тітка заявниці ОСОБА_15 , заявниця ( ОСОБА_18 ), її чоловік, батько заявниці ОСОБА_3 , проживали разом за адресою - АДРЕСА_1 . В 1963 році рідна сестра мами ОСОБА_15 вийшла заміж за ОСОБА_19 і перейшла на його прізвище « ОСОБА_20 ». В 1973 роках рідна сестра її мами ОСОБА_21 отримала квартиру в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та змінила місце свого проживання. При житті її рідна тітка ОСОБА_21 була зареєстрована та проживала у власній приватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Весь час з рідною тіткою ОСОБА_21 вона підтримувала родинні стосунки до кінця її життя, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Покров Дніпропетровської області. Вона здійснила поховання тітки ОСОБА_21 . При житті рідна тітка заповіту не залишила. Інших спадкоємців немає. З метою прийняття спадщини, яка залишилась після смерті рідної тітки, вона звернулась до приватного нотаріусу Бойко Л.П., яка 07.09.2023 року відкрила спадкову справу №341/2023. 14.11.2023 року приватний нотаріус винесла постанову, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 ). Зазначила, що видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом не може, так як в поданих нею документах немає відповідних документів про родинних та інших зв`язків з рідною тіткою. В зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальна громада м. Покров в особі виконавчого комітету Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла рідна тітка заявниці ОСОБА_21 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №194 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , мати заявниці ОСОБА_22 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьки: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_7 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про припинення шлюбу № НОМЕР_2 , виданого Бюро ЗАГС, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 був припинений 17.04.1957 року, актовий запис №5 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_10 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , заявниця ОСОБА_23 уклала шлюб з ОСОБА_6 і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_24 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_25 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12).

Згідно накладної №195 від 08.04.2023 року, ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_21 (а.с.16).

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_21 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_2 , яке належало померлій на день смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в поданих заявницею оригіналах документів немає доказів родинних та інших відносин з ОСОБА_21 (а.с.18-19).

Встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_21 має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після її смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах-до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У відповідності з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1216, ч. 2 ст. 1220, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 334 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Однак, згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 47, п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», пп. 4.14., 4.15., 4.18. Глави 10 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У відповідності з роз`ясненнями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.19 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України, окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється з метою оформлення своїх спадкових прав та повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 258, 259, 263-265, 294, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров в особі виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (ІНН: НОМЕР_6 ), уродженка м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області є рідною племінницею ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Покров Дніпропетровської області, а ОСОБА_21 є ОСОБА_1 рідною тіткою по лінії матері.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.04.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш