Справа №751/5165/23
Провадження №2/751/262/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Шевченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в якій просить виділити ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, у приватну власність 4/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: кухня літ. «5-1» площею 6,9 кв.м, кімната літ. «5-2» площею 9,5 кв.м, кімната літ. «5-3» площею 15,9 кв.м, кімната літ. «5-4» площею 8,5 кв.м, санвузол літ. «5-5» площею 2,5 кв.м, тамбур «5-1» площею 1,8 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, господарські будівлі: сарай літ. «Н», сарай літ. «н»; припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 20,05.1997 року за № 2-2299, посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А., позивачу належить 4/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , які складаються з: кухня літ. 5-1 площею 6.9 кв.м., кімната літ. 5-2 площею 9.5 кв.м, кімната літ. 5-3 площею 15.9 кв.м, кімната 5-4 площею 8.5 кв.м., санвузол літ 5-5 площею 2.5 кв.м., тамбур літ. 5-1 площею 1.8 кв.м - загальною площею 45.1 кв. м., житловою площею 33.9 кв.м.; господарські будівлі: сарай літ. Н, сарай літ.н.

Також, позивачу на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: :01:038:0268 загальною площею 0.016 га, за адресою: АДРЕСА_1 ., на підставі Договору дарування від 20.05.1997 року № 2-2299, посвідченого ОСОБА_6 , державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, Державного акту на право власності на землю від 07.07.1997 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до інформаційної довідки № 326012395 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1 . володіють: ОСОБА_3 , розмір частки 3/100; ОСОБА_5 , розмір частки 3/100; ОСОБА_1 , розмір частки 4/25.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом за №1-869, ОСОБА_2 належить 9/100 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Між власниками склався фактичний порядок користування житловим будинком з відповідними господарськими будівлями, відповідно до їх часток. У кожного є свій вхід до будинку та відсутні приміщення, якими сторони користуються спільно. Крім того, всі власники мають окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо).

ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» надало свій висновок за № 10 від 16.05.2023 щодо можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, в якому вказало, що: за технічними показниками 4/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відокремлена, яка належить ОСОБА_1 , має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Тому, відповідно до ст. 358, 364 ЦК України має право на виділ в натурі частки житлового будинку.

Ухвалою судді від 17.07.2023 позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з отриманням відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 14.07.2023, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та знята з реєстрації 21.06.2022 як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60).

14.08.2023 позивач надав зяву про усунення недоліків в якій просить суд виключити із переліку відповідачів ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 15.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.01.2024 за клопотанням представника відповідача витребувано з Другої чернігівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи на ім`я ОСОБА_2 , який успадкував 9/100 частин у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

15.02.2024 від представника позивача ОСОБА_7 надійшло клопотання про заміну співвідповідача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на належного співвідповідача ОСОБА_2 та уточнення позовних вимог.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.02.2024 замінено первісного співвідповідача ОСОБА_4 належним ОСОБА_2 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача адвоката Зеленської А.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку відповідно до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.88).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 20.05.1997 року за № 2-2299, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А., позивачу належить 4/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , які складаються з: кухня літ. 5-1 площею 6.9 кв.м., кімната літ. 5-2 площею 9.5 кв.м, кімната літ. 5-3 площею 15.9 кв.м, кімната 5-4 площею 8.5 кв.м., санвузол літ 5-5 площею 2.5 кв.м., тамбур літ. 5-1 площею 1.8 кв.м - загальною площею 45.1 кв. м., житловою площею 33.9 кв.м.; господарські будівлі: сарай літ. Н, сарай літ.н. (а.с. 8, 19-24).

ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: :01:038:0268 загальною площею 0.016 га, за адресою: АДРЕСА_1 ., на підставі Договору дарування від 20.05.1997 року № 2-2299, посвідченого ОСОБА_6 , державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, Державного акту на право власності на землю від 07.07.1997 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.6,7,10-14).

Відповідно до інформаційної довідки № 361173343 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розмір частки відповідача ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 98 зворот).

Відповідно до інформаційної довідки № 361173343 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розмір частки відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 98).

Відповідач ОСОБА_2 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 6/100 часток у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які належали їй на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Залюбовською О.М. 02.12.1994 за реєстровим номером №4-3481 (а.с.115) та 3/100 часток у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.116зворот).

Згідно Інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» №3968 від 10.04.2023 18/25 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 складаються з приватизованих квартир, які зареєстровані як окремі квартири з часткою «1» (а.с.47).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказаний висновок підтверджений в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №607/122/15-ц), від 19.09.2018 (справа №712/11374/16-ц) та від 18.07.2018 (справа №697/3147/13-ц). В своїй постанові Верховний Суд України вказав, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу з об`єкта нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 від 16.05.2023 № 10, складеного ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації», позивачу ОСОБА_1 належить 4/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка складається з: кухня літ. «5-1» площею 6,9 кв.м, кімната літ. «5-2» площею 9,5 кв.м, кімната літ. «5-3» площею 15,9 кв.м, кімната літ. «5-4» площею 8,5 кв.м, санвузол літ. «5-5» площею 2,5 кв.м, тамбур «5-1» площею 1,8 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, господарські будівлі: сарай літ. «Н», сарай літ. «н». За технічними показниками 4/25 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с. 46, 46зворот).

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Відповідно до положення ст. 365 ч.1 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що виділ частки нерухомого майна позивача, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, за розміром відповідає розміру його частки, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 183, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 365, 367 ЦК, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 133, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, у приватну власність 4/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: кухня літ. «5-1» площею 6,9 кв.м, кімната літ. «5-2» площею 9,5 кв.м, кімната літ. «5-3» площею 15,9 кв.м, кімната літ. «5-4» площею 8,5 кв.м, санвузол літ. «5-5» площею 2,5 кв.м, тамбур «5-1» площею 1,8 кв.м., загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, господарські будівлі: сарай літ. «Н», сарай літ. «н».

Право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 між співвласником ОСОБА_1 та іншими співвласниками, а саме: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 припинити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 08.04.2024.

Головуючий - суддя І. В. Яременко