Справа № 372/148/24
Провадження № 2-др/372/21/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву адвоката Тернового Руслана Богдановича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі № 372/148/24,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Фінанс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Фінанс» відмовлено.

01.04.2024 року представник відповідача - адвокат Терновий Р.Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ТОВ «Дата Фінанс» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 500 грн.

23.04.2024 року представник ТОВ «Дата Фінанс» - адвокат Гончарук А.М. подала до суду заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказує, що відповідачем не надано опису наданих робіт та інших доказів надання правничої допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви. Разом з цим вважає, що заявлений адвокатом час проведеної роботи по даній справі є завищеним. Доводи адвоката, що він витратив 5 годин на представництво інтересів відповідача в судових засіданнях не відповідають дійсності. Зокрема, судове засідання у справі 07 лютого 2024 року було відкладено у відсутності учасників, а судове засідання 20.02.2024 року тривало з 10:37 год. по 10:54 год. в яком представник ОСОБА_3 приймав участь в режимі відео конференції.

24.04.2024 року представник позивача у справі подала заперечення на ухвалення додаткового рішення, в якому просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання представник ОСОБА_3 не з`явився, в поданій заяві просив розглядати заяву у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подані нею заеречення та просила відмовити в ухваленні додаткового рішення.

Дослідивши доводи заяви, надані докази та матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд прийшов до наступного висовку.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Фінанс» відмовлено.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що під час розгляду справи до судових дебатів представник відповідача у відзиві на позовну заяву заявив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, що становив 36 250 грн.

Після винесення судового рішення представник відповідача, у встановлений законом строк, подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 32 500 грн.

Так, представником відповідача на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано: копію Договору про надання правничої допомоги № 1408 від 28.10.2021 року, копію Акту-розрахунку № 01189-8 від 01.04.2024 року та копію квитанції № 68086 від 01.04.2024 року про оплату ОСОБА_2 правничої допомоги в розмірі 5 000 грн.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача підтверджено доказами, а саме: копією Договору про надання правничої допомоги № 1408 від 28.10.2021 року, копією Акту-розрахунку № 01189-8 від 01.04.2024 року та копією квитанції № 68086 від 01.04.2024 року.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Як вбачається з Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Інвікта», в особі керуючого партнера Тернового Р.Б., Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Замовнику в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до умов вказаних договорів, отримання винагороди адвокатами за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, що становить 2500 грн. за 1 годину роботи адвоката.

Повноваження адвоката Тернового Р.Б. підтверджені договором про надання правничої допомоги від 28.10.2021 року та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АА за № 1161718 від 14.01.2022 року.

Відповідно до акту виконаних робіт від 01.04.2024 року, адвокат Терновий Р.Б. надав ОСОБА_2 послуги з правової допомоги у справі № 372/148/24 на загальну суму 32 500 грн. Перелік та об`єм наданих послуг узгоджений сторонами в акті виконаних робіт.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четверної даної цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 цієї статті ЦПК).

Так, у поданому запереченні адвокат Гончарук А.М. вказує, що час, заявлений адвокатом Терновим Р.Б. не відповідає обсягу зазначених робіт, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

При цьому суд звертає увагу, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18.

Як убачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 32 500 грн. не відповідають обсягу виконаних робіт, не є співмірними з предметом позову та складністю справи.

Очевидно, що перелічені в акті виконаних робіт дії адвоката не вимагали вказаного часу, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17 000 грн.

На переконання суду, стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. повною мірою відповідає критеріям, визначеним у статті 137 ЦПК України, є розумним і співмірним зі складністю справи, ціною позову та наданим адвокатом обсягом послуг, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 270, 382, 384 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Тернового Руслана Богдановича задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по справі № 372/148/24 (провадження № 2-730/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Фінанс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Фінанс» (, адреса: м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Проць Т.В.