Провадження №: 2/336/417/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

АТ «КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що у відповідності до укладеного 16.11.2012 року договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 03.08.2023 року відповідач має заборгованість в сумі 81061,74 гривня, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 64435,89 гривень, 16625,85 гривень заборгованості за простроченими відсотками, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року було відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.09.2023 року представник відповідача адвокат Стариченко М.П. направив до суду відзив на позов, у якому зазначив про відсутність заперечень відповідача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, проте просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та судового збору. Заперечення щодо стягнення відсотків за користування кредитом обґрунтовує тим, що відповідач не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами в редакції, що діяла на момент підписання анкети-заяви та не підписувала таких документів. Також вказав, що ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю, тому суд може звільнити її від сплати судового збору.

23.10.2023 року представник позивача направила до суду відповідь на відзив відповідача за змістом якого просила позов задовольнити у повному обсягу, оскільки відповідач активно користується банківською карткою, підписуючи анкету-заяву підтвердила ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 року у зв`язку з відрядженням судді ОСОБА_2 для роботи в Національній школі суддів України з 03.01.2024 року по 01.07.2024 року включно та на підставі наказу голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2023 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Дацюк О.І.

Ухвалою суду від 26.04.2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання представника позивача про огляд та фіксування доказів залишене без задоволення.

Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось.

При вивченні письмових доказів судом встановлено таке.

16.11.2012 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У вказаній заяві відсутні відомості щодо того, яку саме платіжну картку, з яким саме лімітом та на яких саме умовах бажала оформити відповідач, окрім цього відсутня відмітка про отримання та ознайомлення під підпис з Пам`яткою клієнта, яка містить, у тому числі, Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування.

Відповідно до анкети-заяви ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг.

З Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту картрахунки, надає картки, вид та строк дії яких визначений у заяві та у Пам`ятці клієнта, підписанням якої Клієнт та Банк укладають договір про надання банківських послуг.

Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена у розділі «відмітки банку» заяви.

У Умовах та правилах надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а у разі як жодна зі сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий саме строк.

Як вбачається з наданої АТ «КБ «ПриватБанк» довідки ОСОБА_1 надавалось чотири платіжні картки 16.11.2012 року з кінцевим строком користування до серпня 2016 року; 27.06.2014 року з кінцевим строком до січня 2018 року; 11.02.2015 року з кінцевим строком до вересня 2018 року; 27.09.2018 року з кінцевим строком до травня 2022 року.

Розрахунок заборгованості позивачем наданий за період з 13.12.2013 року по 03.08.2023 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 16.11.2012 з метою отримання банківських послуг ОСОБА_3 подала у ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У заяві є відмітка про те, що ОСОБА_3 згодна з тим, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 03.08.2023 року відповідач має заборгованість в сумі 81061,74 гривня, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 64435,89 гривень, 16625,85 гривень заборгованості за простроченими відсотками.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що заборгованість за тілом кредиту становить 64435,89 гривень і саме вказана сума боргу підлягає стягненню, оскільки її слід вважати фактично витраченими кредитними коштами.

Заява - анкета позичальника від 16.11.2012 року не містить відомостей стосовно визначеної процентної ставки, в ній також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), а саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких підстав, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положенням ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, Банк зазначав, що у відповідності до п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі : 86,4 % для картки «Універсальна», 84% - для картки «Універсальна голд».

Зважаючи на те, що Банком не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту узгодження із позичальником вказаної відсоткової ставки на прострочене тіло кредиту, позовні вимоги банку в цій частині також не підлягають задоволенню.

Отже, вимоги Банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 16625,85 гривень є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах.

Наведені судом обставини повністю узгоджуються з позицією колегії суддів Запорізького апеляційного суду, викладеною в постанові від 03.06.2022 року у справі ЄУН 336/337/21 пр. 22-ц/807/1283/22, а також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові №342/180/17 (пр. 14-131цс19) та Верховного Суду України від 11.03.2015 року (пр. 6-16цс15).

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки представник відповідача вказав на часткове визнання позову відповідачем та просив позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 64435,89 гривень, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним.

В якості підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору в порядку ст. 8 ч. 1, 2 п. 2 Закону України «Про судовий збір», представником позивача надано копію посвідчення від 12.08.2019 року про отримання статусу багатодітної матері.

За ст. 133 ч. 2 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки наведені норми Закону щодо звільнення від сплати судового збору стосуються лише позивача, натомість, як ОСОБА_1 , хоча і є членом багатодітної сім`ї, в даному випадку виступає відповідачем, отже не може бути звільнена від сплати судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», що узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.11.2023 року у справі №225/2213/20.

Таким чином, враховуючи часткове визнання позову та зменшення суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2133,51 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 279, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 64435,89 гривень (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять п`ять гривень 89 коп.) в рахунок погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 16.11.2012 року; судовий збір в сумі 2133,51 гривні (дві тисячі сто тридцять три гривні 51 коп.).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», яке зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 26.04.2024 року

26.04.24