Справа № 643/1722/23
Провадження № 2/643/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024

10 квітня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме те, що ОСОБА_2 є прабабусею ОСОБА_1 ; встановити факт того, що договір купівлі-продажу частини будинку і надвірних будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 від 23.02.1970ьналежить ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину вказаного вище будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна зава мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабабуся позивача, яка на день смерті постійно проживала за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилася спадщина на частину житлового будинку за вказаною вище адресою 16.11.2021 позивач звернувся до П`ятої ХМДНК із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частину спірного житлового будинку після смерті бабусі. Однак, постановою від 16.11.2021 позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, належності правовстановлюючого документу на 1/2 частину будинку ОСОБА_2 . Так, згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 23.06.1962 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_5 »; згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу 04.10.1972 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний, відомостей про зміну прізвища дружини не вбачається; згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ; згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.06.1976 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та прізвище останньою отримано як ОСОБА_9 ; згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_10 з ОСОБА_6 прізвище останньої змінено на ОСОБА_11 та згідно свідоцтва про смерть померла ОСОБА_6 не змінила свого прізвища за шлюбом. Отже, ОСОБА_4 не змінила прізвище при реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 , що не дає можливості встановити належність правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу на частину житлового будинку, а також родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його біологічною матір`ю є ОСОБА_13 , яка на підставі рішення Калінінського районного суду м. Донецьку позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1 Батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які перебували у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище матері ОСОБА_13 - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 мати ОСОБА_13 ОСОБА_6 померла. За своє життя після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 не змінила прізвище на ОСОБА_11 . Де на даний час знаходиться ОСОБА_13 , позивачу невідомо. Батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_3 та ОСОБА_7 04.10.1972 шлюб між ними розірваний. Таким чином, померла ОСОБА_2 є прабабусею позивача, хоча не змінювала прізвище після реєстрації шлюбу. Далі, договір купівлі-продажу частини будинку оформлений на ім`я ОСОБА_4 , яка змінила прізвище на ОСОБА_9 . Позивач також зазначає, що крім нього інших спадкоємців не має, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги позову та викладені у ньому обставини, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В подальшому подав заяву, якою просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та своєчасно сповіщеним про день, час та місце судового розгляду, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи без участі представника до суду не надійшло, правом надання відзиву проти позову не скористався.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, заяв та пояснень по суті позову до суду не надійшло.

Суд, вивчивши доводи позивача, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між Фізичними особами.

Відповідно до правил ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.03.2003 (а.с.12).

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 06.12.2005 встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживає з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 понад 6 місяців без поважних причин, не проявляє щодо нього батьківської турботи та піклування, не виховує та не утримує його.

Із змісту вказаного рішення, зокрема вбачається, що головний лікар Харківського обласного будинку дитини №3, яка допитана в порядку судового доручення, зазначила «…мати не відвідувала, окрім одного разу, коли її привела бабуся ОСОБА_2 » (а.с.13).

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 26.12.2007 ОСОБА_13 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей, в тому числі, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14,15).

Позивач у позові посилається, що ОСОБА_2 , 1938 року народження, є його прабабусею по матері ОСОБА_13 .

Так, згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 23.06.1962 зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу 04.10.1972 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний, відомостей про зміну прізвища дружини не вбачається.

Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.06.1976 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та прізвище останньою отримано як ОСОБА_9 .

Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_10 з ОСОБА_6 прізвище останньої змінено на ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_13 її батьками зазначено: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.08.1985 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , свого прізвища за шлюбом не змінила.

Отже, ОСОБА_4 не змінила прізвище при реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 , в свою чергу ОСОБА_6 не змінила свого прізвища що за шлюбом.

Такі обставини підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.135,133.135 СК України, копіями свідоцтва про смерть, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про укладання шлюбу, паспорту громадянина України ОСОБА_2 , рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2018 та постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.11.2021 №6933/02-31(а.с. 17-27).

В судовому засіданні опитані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що знає ОСОБА_1 , як вихованця дитячого будинку. ОСОБА_2 його прабабуся, яка приїжджала та навідувала ОСОБА_1 , коли останній перебував у дитячому будинку.

Свідок ОСОБА_17 зазначила, що знає ОСОБА_1 з народження. ОСОБА_2 двоюрідна сестра. У шлюбі з ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_18 ) народилась ОСОБА_6 бабуся ОСОБА_1 , відповідно матір ОСОБА_13 , що є матір`ю позивача. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , вона уклала шлюб з ОСОБА_9 та отримала його прізвище. ОСОБА_6 бабуся позивача померла у 1985. Матір позивача ОСОБА_13 позбавлена батьківських прав та ОСОБА_1 виховувався у інтернаті, де ОСОБА_2 навідувала правнука. У ОСОБА_2 інших родичів не має.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці данні встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Отже, суд аналізуючи вищевикладене, дійшов висновку, що на підставі зібраних доказів, досліджених документах, вбачається факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є прабабусею ОСОБА_1 , відповідно останній є правнуком п`ятого ступеню споріднення.

Далі, на а.с.35,36 міститься копія договору купівлі-продажу від 23.02.1970, укладеного між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за яким остання купила половину будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Із довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.07.2021 вбачається, що за ОСОБА_20 на прав власності зареєстрована частина будинку АДРЕСА_1 (а.с.29).

Із копії договору про порядок володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями, що є спільною частковою власністю від 26.12.2006, посвідченого державним нотаріусом Першої ХДНК Грошевою О.Ю., зокрема вбачається, що ОСОБА_21 , якої належить частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по АДРЕСА_1 з іншим співвласником ОСОБА_22 встановили порядок користування вказаним житловим будинком (а.с.37).

Таким чином, враховуючи вищевстановлені судом обставини та факт родинних відносин у їх сукупності, відомості, які зазначені у договорі купівлі-продажу, довідки КП «ХМБТІ», нотаріально посвідченого договору про порядок користування домоведенням, дає суду дійти висновку, що такий правовстановлюючий документ як договір купівлі-продажу частини будинку і надвірних будівель, що розташовані у АДРЕСА_2 , посвідчений Третьою ХДНК 23.02.1970 за реєстром №2-1473 на ім`я ОСОБА_20 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення фактів, про який просить позивач, необхідно для оформлення спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.ч.1,2 ст. 1220, ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

ОСОБА_2 на день смерті постійно проживала за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 .

Позивач з 19.04.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Далі, як встановлено судом, 1,2 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Віддповідно до правил ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом іхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони буди живими на час відкриття спадщини.

Із положень ст. 1268 ЦК України випливає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 30.06.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований у АДРЕСА_1 , подано заяву до П`ятої Харківської міської нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1770 та заведено спадкову справу №699/2021. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Такі обставини встановлено із наданої інформації по спадковій справі П`ятою ХМДНК від 06.03.2024 за №542.

Отже, оскільки спадкодавцем заповіту не залишено, інших спадкоємців не встановлено, інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не надходило, то позивач в порядку спадкування за законом набув право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, суд аналізуючи викладене, дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, належним чином доведеними та у суду є підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 206,258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, то що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є прабабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт того, що договір купівлі-продажу частини будинку і надвірних будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 , посвідчений Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 23.02.1970 за реєстром №2-1473 на ім`я ОСОБА_4 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку і надвірних будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Суддя О.О. Сугачова