КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/2459/21 Головуючий у І інстанції Матвєєва Ю.О.
Провадження №22-ц/824/6133/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балдинюка Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання головного державного виконавця відновити виконавче провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2022 року було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року та ухвалено нове судове рішення, яким визнано неправомірними дії Головного управління Держпраці в Донецькій області під час складання інформаційної довідки від 15.01.2018 року № 4, визнано неправомірними дії Державної служби України з питань праці під час розгляду звернень позивача щодо скасування інформаційної довідки від 15.01.2018 року № 4, визнано неправомірною та скасовано інформаційну довідку від 15.01.2018 року № 4 про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), зобов`язано СМУ ДСУ розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» від 04.10.2023 року № 653.

30.01.2023 року було видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду.

Постановою державного виконавця від 14.09.2023 року виконавче провадження закрито у зв`язку із виконанням рішення суду, а саме 04.08.2023 року було складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки при її складенні не були враховані більшість документів, які містились в матеріалах судової справи, не було застосовано Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004 року № 614, державним виконавцем не було залучено експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києвавід 26 жовтня 2023 року взадоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Васюк М.М.звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про не згоду із висновками суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для задоволення вимог скарги.

Вважає, що при складанні характеристики Боржник не взяв до уваги документи, які містяться в матеріалах судової справи, а визначив їх як відсутні та не виконав вимог постанови Київського апеляційного суду, оскільки застосував не Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004 №614.

Таким чином, вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку про закінчення виконавчого провадження, оскільки постанова Київського апеляційного суду не виконана.

Державний виконавець повинен був призначити експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду.

Внаслідок неналежного виконання судового рішення не відбулось ефективного захисту порушеного права ОСОБА_1 .

Головним державним виконавцем Балдинюк М.Ю. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Вказує, що подана апеляційна скарга майже ідентична поданій скарзі до суду першої інстанції і зводиться до незгоди саме зі змістом санітарно- гігієнічної характеристики від 04.08.2023.

Вказує на те, що скаржником не було наведено посилань на норми діючого законодавства, які були порушені державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження. Фактично скаржник не згоден саме зі змістом санітарно - гігієнічної характеристики, що є окремим предметом оскарження.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2022 року та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії Головного управління Держпраці в Донецькій області під час складання інформаційної довідки №4 від 15 січня 2018 року. Визнано неправомірними дії Державної служби України з питань праці під час розгляду звернень позивача щодо скасування інформаційної довідки №4 від 15 січня 2018 року. Визнано неправомірною та скасувати інформаційну довідку №4 від 15 січня 2018 року про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння). Зобов`язано Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» №653 від 4 жовтня 2016 року у відповідності до вимог Закону та наданих документів.

30 січня 2023 року було видано виконавчий лист у даній справі № 761/2459/21.

11 травня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції Балдинюка М.Ю. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 761/2459/21 від 30.01.2023 року про зобов`язання Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці розглянути запит Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 міста Маріуполя» №653 від 4 жовтня 2016 року у відповідності до вимог Закону та наданих документів.

04 серпня 2023 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці стосовно ОСОБА_1 .

14 вересня 2023 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління юстиції Балдинюка М.Ю. закінчено виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що головний державний виконавець при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження діяв в межах своїх повноважень, визначених ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 до статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Подання скарги на дії виконавця має бути направлене на відновлення порушених прав скаржника-сторони виконавчого провадження, тому, задовольняючи скаргу, суд одночасно має зобов`язати виконавця усунути допущені порушення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною другою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки при її складенні не були враховані більшість документів, які містились в матеріалах судової справи, не було застосовано Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004 року № 614, державним виконавцем не було залучено експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявник не згоден зі змістом санітарно-гігієнічної характеристики.

Колегія суддів вважає, висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні скарги є правильними, оскільки державний виконавець, виносячи постанови про закінчення виконавчого провадження, діяв відповідно вимог законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що державний виконавець повинен був призначити експерта з метою з`ясування належного та/або неналежного виконання рішення суду не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд першої інстанції вказав, що рішення суду апеляційної інстанції не містить висновків, якого саме змісту має бути вказана характеристика.

Отже висновки суду першої інстанції про те, що головний державний виконавець не наділений повноваженнями надавати оцінку змісту санітарно-гігієнічної характеристики є правильними.

Таким чином, під час перегляду справи апелянтом не доведено та судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, що є підставами для скасування судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, базуються на припущеннях заявника, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та фактично зводяться до незгоди з висновками суду і їх оцінкою і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 березня 2024 року

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А