Справа №750/748/24
Провадження №2/751/807/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 квітня 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняКурган В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 750/748/24
за позовомОСОБА_1
до відповідача ОСОБА_2
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники:
позивачка представник позивача не з`явилась не з`явився
відповідач не з`явився ВСТ

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2023 відповідач продав їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на дану квартиру було зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 28.12.2023 року № 360339652.

Згідно з пунктом 4.14 вказаного договору купівлі-продажу відповідач зобов`язувався знятись з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі в строк до 31.12.2023 включно.

Проте, станом на 08.01.2024 відповідач не знявся з реєстраційного обліку. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідач за місцем реєстрації судові повідомлення не отримує, оголошення про розгляд справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади за посиланням https://admin.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud2515/kaplin%20(1).pdf.

На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.12.2023, ОСОБА_3 є власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване в порядку, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу. ОСОБА_2 є продавцем та колишнім власником вказаної квартири (а.с. 4-5,6).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 09.01.2024 № 147 в АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 з 13.01.2023, та ОСОБА_3 з 29.12.2023 (а.с. 9).

Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянином внаслідок відчуження житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачка є новим власником квартири на законних підставах, відповідач не є членом її сім`ї, у квартирі фактично не проживає, таким чином його реєстрація порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно Постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р., № 6-709цс16 - власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Відповідно до постанови ВС/КЦС № 638/13030/13-Ц від 25 липня 2018 року, якщо квартира набута на законних підставах, покупець має право виселити усіх зареєстрованих у ній осіб, в тому числі і членів сім`ї, без надання іншого житлового приміщення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок добровільного відчуження житлового приміщення.

Вимог про відшкодування з відповідачів судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв`язку з чим, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує та не повертає судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 379, 383, 383, 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 26.04.2024.

Суддя А. С. Лібстер