Справа № 297/4126/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пузін Денис Миколайович, на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Ільтьо І.І. в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . 24.11.2022 між ТОВ «ІНФАНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «ІНФАНАНС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФАНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022, ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 51 582,18 грн, з яких: 5 928,93 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 653,25 грн сума заборгованості за відсотками.

Також, 26.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /473019. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ІНФАНАНС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФАНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 33 975,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 975,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконує, заборгованість не сплачує, позивач просив суд стягнути суму заборгованості у розмірі 85 557,18 грн та 2 684,00 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитними договорами: № від 04.06.2021 року у розмірі 51 582,18 грн та № /473019 від 26.09.2021 у розмірі 33 975,00 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пузін Д.М., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що вказані кредитні договори в електронному вигляді він не укладав та не підписував і електронний цифровий підпис не отримував. Позивачем не надано доказів що електронний підпис належить саме відповідачу. Крім того, відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача і інформаціно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції отримання ним логіну та паролю в системі, подання заяви на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

Також відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування фінансовими установами коштів відповідачу згідно із договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та отримання саме відповідачем коштів. А також відсутні докази отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Судом першої інстанції не було враховано вказаних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Судом вірно встановлені обставини справи та обґрунтовано задоволено позовні вимоги. Вказує, що уклавши електронний договір сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано кредити, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для укладення кредитних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноручно. Отже, у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні договорів.

Позичальник підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора і кошти отримуються на розрахункову карту позичальника. Тобто, укладення угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно кредитного договору № про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 04.06.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 позивач надав відповідачу кредит на суму 5 929,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видається на 18 днів. Договір діє до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

Також, 26.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /473019, позивач надав відповідачу кредит на суму 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видається на 21 днів. Договір діє до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Крім того, 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ІНФАНАНС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНФАНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами 08.04.2020 р. та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 51 582,18 грн, з яких: 5 928,93 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 653,25 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 33 975,00 грн., з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 975,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що договори про надання споживчого кредиту № від 04.06.2021 та № /473019 від 26.09.2021 з використанням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, є укладеними.

Твердження апелянта, про те що він не укладав та не підписував вказаних кредитних договорів підлягають відхиленню, оскільки наявні в матеріалах справи договори свідчать про наявність електронного підпису (одноразового ідентифікатора) ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 отримав кредитні кошти за кредитним договором № від 04.06.2021, що підтверджується квитанцією за сплату №92379906 від 04.06.2021 та за кредитним договором № /473019 від 26.09.2021, що підтверджується інформаційною довідкою про проведення трансакції.

Вказане спростовує доводи апелянта про те, що ним не отримувалися кредитні кошти.

Обставина наявності підпису у вказаних документах підтверджує факт згоди відповідача з умовами кредитора та порядком надання споживчого кредиту.

Належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності правочину матеріали справи не містять, ОСОБА_1 теж не надано таких доказів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається із матеріалів справи, за договором надання споживчого кредиту від 04.06.2021, кредитор та ОСОБА_1 підписали договір про надання фінансових послуг на суму 5929 грн, строк дії договору 3 роки, зі сплатою за користування кредитом 1,75% на добу, з періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів.

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 04.06.2021 заборгованість становить 51 582,18 грн, з яких: 5 928,93 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 653,25 грн сума заборгованості за відсотками.

26.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /473019, позивач надав відповідачу кредит на суму 9000,00 грн строком на 21 день, зі сплатою 2,5% на добу.

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № /473019 від 26.09.2021 становить 33 975,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 975,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, надані позивачем розрахунки за кредитними договорами відповідають умовам, погодженим сторонами у кредитних договорах. Інших доказів на спростування зазначених розрахунків відповідачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пузін Денис Миколайович, залишити без задоволення.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: