Справа № 465/88/24
Провадження 2/438/195/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(з а о ч н е)

24 квітня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі головуючого - судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

№ 465/88/24, провадження №2/438/195/2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи:

позивач: в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" Кашпур Максим Леонідович (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №78 від 19.07.2022) - не з`явився;

відповідач: ОСОБА_1 - не з`явилась.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» подав до суду позовну заяву, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» суму заборгованості за договором про надання коштів №2689455 від 14.12.2021 у розмірі 32075,00 грн, а також понесені судові витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику №2689455 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Далі ТОВ «Лінеура Україна» 14.12.2021 направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання коштів у позику №2689455 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://credit7.ua/. 14.12.2021 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №2689455, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Лінеура Україна» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему

одноразовий ідентифікатор В346, котрий ОСОБА_1 було введено/відправлено. Таким чином, 14.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у позику №2689455 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказує, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників від № 01.02-25/23 від 23.05.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 32075,00 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №2689455 в розмірі 32075,00 грн., з яких: 8065,66 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 24 009,34 грн. - сума заборгованості по відсоткам. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити та стягнути судові витрати.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

У позовній заяві позивача в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" Кашпур Максим Леонідович просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

3. Процесуальні дії у справі.

28 лютого 2024 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою від 24.04.2024 суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд протокольною ухвалою від 24.04.2024 ухвалив провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 14.12.2021 № 2689455 Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 8400 гривень. Згідно з умовами Договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Однак, відповідач своїх зобов`язань за договором належним чином не виконала, не здійснювала повернення наданих їй коштів у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість.

23.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-25/23 у відповідності до умов якого «Лінеура Україна» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №01.02-25/23 від 23.05.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».

Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зі змісту ст.1054 ЦК України убачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача ТзОВ «Росвен Інвест Україна» перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором №2689455 від 14.12.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №2689455 від 14.12.2021, наданим позивачем - судом встановлено, що ОСОБА_1 всупереч умовам договору свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 23.05.2023 утворилась заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест Україна», яка становить 32075,00 грн, з яких: 8065 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 24009,34 грн. - сума заборгованості за процентами, що підтверджується наданим розрахунком.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала вимог закону, не дотрималася умов договору споживчого кредиту, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором №2689455 від 14.12.2021 в розмірі 32075,00 грн.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості підлягає задоволенню.

6. Судові витрати.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн, що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» ( місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 6), заборгованість за Договором споживчого кредиту №2689455 від 14.12.2021 в розмірі 32075,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» ( місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 6), сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (), місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, 6;

Позивач: в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" - Кашпур Максим Леонідович (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №78 від 19.07.2022);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Світлана ТКАЧОВА