Справа №333/3840/24
Провадження №2/333/3010/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі: судді Холода Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холода Р.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) гривень за договором позики від 01.05.2015 року та звернення стягнення на майно боржника шляхом припинення права власності на нього та визнання права власності на вказане майно за ОСОБА_1 , в рахунок сплати боргу за договором позики, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 189,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку, площею 0,0686 га кад. №:07:081:0106 та житловий будинок, загальною площею 113,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .

Дослідивши позовну заяву, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення її позивачу, виходячи з такого.

Вказана позовна заява надійшла в електронній формі через електронний кабінет в системі «Електронний суд» через представника позивача ОСОБА_3 .

До позовної заяви відповідно до додатків не додано жодного документа, про що складено акт про втрату документів або пере підшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) від 23.04.2024 року, та не сплачено судовий збір.

За положеннями п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, до основних засад (принципів) цивільного судочинства відноситься неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Так, за інформацією від керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за період 22-26.04.2024 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано до Комунарського районного суду м. Запоріжжя п`ять абсолютно аналогічних позовів до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно боржника.

Отже, враховуючи, що позивач подав протягом короткого проміжку часу п`ять аналогічних позовів до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, наявні підстави вважати, що такі дії вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами і є підставою для повернення позовної заяви.

Нормами ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14. «Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій».

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на подання представником позивача ОСОБА_3 п`яти позовів до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з аналогічних підстав, вбачається маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, що є зловживанням процесуальним правом при зверненні з позовом до суду, що суперечить завданню цивільного судочинства, суд вважає необхідним повернути позивачу дану позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), про стягнення боргу за договором позики - повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод