КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14 березня 2024 року
справа №939/1101/23
провадження №22-з/824/319/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Гуля В.В. (суддя-доповідач)
суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
за участю секретаря судового засідання - Никифорова І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -
У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір оренди земельної ділянки недійсним.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року - залишено без змін.

02 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить ухвалити додаткове рішення про розподіл понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу в Київському апеляційному суді та стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати у сумі 10 592,70 грн, а також поштові витрати за направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення безпосередньо на адресу позивача у розмірі 82,40 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовлено.

Вказує, що 11 грудня 2023 року представником відповідача ОСОБА_2 разом з відзивом на апеляційну скаргу зроблено окрему письмову заяву щодо попередніх орієнтовних судових витрат у сумі 7 000 грн, в якій також зауважено, що остаточний розрахунок судових витрат, пов`язаних з правовою допомогою у цій справі буде поданий відповідачем протягом 5 днів з моменту проголошення судового рішення в суді апеляційної інстанції.

Зауважує, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат по договору про надання правової допомоги №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року становить 10 592,70 грн.

27 лютого 2024 року від позивача ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення про розподіл понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Посилається на те, що такі витрати як формування правової позиції та аналіз матеріалів апеляційного провадження не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги зі складення відзиву на апеляційну скаргу та заперечень на відповідь на відзив.

Окрім того, такі витрати, як направлення кореспонденції поштовим зв`язком учасникам справи, не є тими витратами, які відносяться до надання послуг правничої допомоги.

Уважає, що заявлені стороною відповідача витрати не є співмірними.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовився від вимог заяви в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн (формування правової позиції) та 92,70 грн (направлення поштової кореспонденції).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, представник відповідача Науменко О.Г. навів у відзиві на апеляційну скаргута 02 лютого 2024 року подав докази на підтвердження понесення таких витрат.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі №915/294/21).

На підтвердження розміру понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у матеріалах справи містяться копії наступних документів: Договір про надання правової допомоги №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року; Додаткова угода №1 від 08 листопада 2021 року до Договору про надання правової допомоги №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року; Акт приймання-передачі №1 наданих послуг та понесених витрат по договору №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року; квитанції.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується надати замовнику визначені цим договором юридичні та адвокатські послуги щодо захисту інтересів та надання правової допомоги замовнику.

Відповідно до пункту 4.1 Договору за виконання робіт, надання послуг по цьому договору замовник зобов`язаний сплатити виконавцю грошову винагороду в порядку та на умовах, передбачених додатковими угодами до Договору.

За змістом пункту 1.2 Додаткової угоди №1 від 08 листопада 2021 року сторони домовились, що послуги, які надаються замовнику, підлягають оплаті з врахуванням витраченого часу роботи адвоката. Вартість нормо-години роботи адвоката становить від 800 грн до 1 500 грн в залежності від виду наданих послуг.

Згідно Акту приймання-передачі №1 наданих послуг та понесених витрат по договору №08-11/2021 від 08 листопада 2021 року адвокат виконав наступні послуги: формування правової позиції відповідно до результатів аналізу матеріалів апеляційного провадження - 1 година/1 500 грн; підготовка та надсилання відзиву на апеляційну скаргу - 2 години/3 000 грн; опрацювання відповіді на відзив позивача, підготовка заперечення на відповідь на відзив, надсилання стороні у справі та на адресу суду - 2 години/3 000 грн; прибуття до суду, очікування засідання, участь у судовому засіданні - 2 години/3 000 грн; витрати у зв`язку з направленням поштовим зв`язком відзиву на апеляційну скаргу - 43,80 грн, заперечення на відповідь на відзив - 48,90 грн.

За змістом статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху», у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді касаційної інстанції та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.

Таким чином, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи відмову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від вимог заяви в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн (формування правової позиції) та 92,70 грн (направлення поштової кореспонденції), колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 9 000 грн.

Доводи позивача, викладені у запереченні на заву про розподіл судових витрат щодо неспівмірності заявлених стороною відповідача витрат в частині наданих послуг, а саме: підготовка та надсилання відзиву на апеляційну скаргу - 2 години/3 000 грн; опрацювання відповіді на відзив позивача, підготовка заперечення на відповідь на відзив, надсилання стороні у справі та на адресу суду - 2 години/3 000 грн; прибуття до суду, очікування засідання, участь у судовому засіданні - 2 години/3 000 грн, є необґрунтованими.

Зважаючи на те, що апеляційним судом не було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а про такі витрати було заявлено після прийняття постанови в межах встановленого законом строку, колегія доходить висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат- задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник