Справа №701/787/23
Провадження №2/701/23/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участі секретаря-Байдужої Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом Виконавчого комітету Маньківської селищної ради в інтересах малолітніх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та третьої особи: Служби у справах дітей Маньківської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів та третьої особи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.2008 серії НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.2010 серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.07.2013 серії НОМЕР_3 . Відповідно до свідоцтв про народження батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5 . 1 березня 2017 року Постановами Маньківського районного суду, які вступили в законну силу 12 березня 2017 року, у справах №701/205/17-п, №701/206/17-п ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) відносно їх дітей та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 02.02.2023, 09.02.2023, 26.04.2023, 07.06.2023, 05.07.2023, умови проживання родини Белових є незадовільними, в помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних норм, брудно, наявні ознаки сирості та грибка є таргани, запас продуктів харчування обмежений. Частиною 4 статті 164 Сімейного кодексу України №2947-111 від 10.01.2002 року передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Родина ОСОБА_6 та Олександра згідно рішення відділу соціального захисту Маньківської селищної ради №56 від 03.08.2022 знаходиться під соціальним супроводом, фахівцями комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Маньківської селищної ради» були прийняті всі необхідні заходи у спробі задати напрямок успішного виконання батьківських обов`язків, проводились бесіди на тему належного виконання батьківських обов`язків, відповідальності за життя та здоров`я дітей, про що безпосередньо зазначено у листі вказаної комунальної установи від 08.02.2023 року №24/01-04. 21.02.2023 року комісією з питань захисту прав дитини Маньківської селищної територіальної громади розглянуто питання про невиконання батьківських обов`язків відповідачами відносно їх чотирьох дітей.

Рішенням комісії стала рекомендація відповідачам розглянути питання щодо тимчасового влаштування дітей до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умань Черкаської обласної ради» на період вирішення побутових питань та подолання складних життєвих обставин, що було зазначено у відповідному рішенні комісії №5 від 21.02.2023. 24.02.2023 ОСОБА_5 на ім`я начальника служби у справах дітей Маньківської селищної ради подана заява з проханням влаштувати її чотирьох дітей до центру на період налагодження складної життєвої ситуації у сім`ї. Листом від 13.03.2023 року №99/1 директор центру повідомила що 24.02.2023 до центру поступили мешканці, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які опинилися у складних життєвих обставинах і не мають змоги подолати їх за допомогою власних можливостей. В повідомленні зазначається, що діти поступили до закладу брудними, не митими, одяг не за розміром, з неприємним запахом. Під час психолого - педагогічного обстеження дітей було виявлено високий рівень тривожності і страхів, спостерігається порушення емоційно - вольового стану, занижена самооцінка, схильність до депресивного стану. Батьки не турбуються за фізичним, духовним, моральним та гармонічним розвитком дітей. Діти належать самі собі, самостійно вирішують чи іти їм до школи, як проводити вільний час. Зі слів дітей відомо, що батьки з ними практично не спілкуються та не цікавляться їхнім життям. Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №701/148/23, яка вступила в закону силу 23.04.2023, ОСОБА_5 було визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження. Комісією неодноразово розглядалося питання щодо невиконання Відповідачами батьківських обов`язків відносно їх чотирьох дітей, що підтверджується зокрема рішенням комісії №2 від 28.04.2023 згідно якої відповідачам було надано рекомендації щодо забезпечення належних санітарних умов проживання та виховання дітей, та їх попереджено що у разі невиконання рекомендацій буде порушено питання про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дітей. З метою перевірки виконання рекомендацій, службою у справах дітей Маньківської селищної ради були проведені обстеження умов проживання, за результатами яких складено відповідні акти про які зазначалось вище, висновком перевірок стало те, що ніяких дій щодо покращення ситуації з умовами проживання, харчування та іншого налагодження життєвих обставин Відповідачами зроблено не було. Тому, 06.07.2023 на засіданні Комісії прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Маньківської селищної ради розглянути питання та ухвалити рішення про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідачів відносно їх чотирьох дітей. Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 25.07.2023 року №96-23 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , відносно їх чотирьох дітей» визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наявних обставин представник позивача звернувся до суду із даним позовом.

Представник позивача виконавчого комітету Маньківської селищної ради в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Маньківської селищної ради про позбавлення батьківських прав, підтримала вимоги позивача і просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей, оскільки вони не створили належних умов для росту і розвитку дітей, не піклується про них, ухиляються від виконання батьківських обов`язків і тому в інтересах дітей відповідачів слід позбавити батьківських прав.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.2008 серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.2010 серії НОМЕР_2 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.07.2013 серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтв про народження батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_5 (а.с.9-11, 12-16).

1 березня 2017 року Постановами Маньківського районного суду, які вступили в законну силу 12 березня 2017 року, у справах №701/205/17-п, №701/206/17-п ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) відносно їх дітей та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави (а.с.18).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 02.02.2023, 09.02.2023, 26.04.2023, 07.06.2023, 05.07.2023, умови проживання родини ОСОБА_1 є незадовільними, в помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних норм, брудно, наявні ознаки сирості та грибка, є таргани, запас продуктів харчування обмежений (а.с.19,20,21,22,23).

Також згідно даних актів зазначено, що відповідачі проживають на пенсійні виплати, але кошти, які отримують використовують не за призначенням, проте в жодному акті обстеження умов проживання де на дану обставину звернуто увагу належним чино не зазначено в чому полягає використання коштів сім"ї ОСОБА_1 не за призначенням.

Також суд звертає увагу на те, що всі акти обстеження умов проживання сім"ї відповідачів складені в короткий проміжок часу, а саме 02.02.2023, 09.02.2023, 26.04.2023, 07.06.2023, 05.07.2023, і в даному випадку усунути всі невідповідності умов проживання, які зазначені в актах сім"ї ОСОБА_1 фактично в даний термін не можливо виходячи із їх матеріального та соціального становища та враховуючи кількість дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання від 26.04.2023 р. встановлено що за період перебування дітей у ЦСПР мати - відповідач ОСОБА_5 отримала виплати як малозабезпечена сім"я та використала дані кошти на купівлю одіял, постільної білизни, покривала та на насіння картоплі для посадки на городі.

Суд також зауважує, що відсутність ремонту в житлі та низький дохід відповідачів не є підставою до позбавлення їх батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей.

Також суд звертає увагу на те, що на даний час відсутня іноформація щодо умов проживання сім"ї відповідачів, чи змінилися умови проживання з моменту подачі справи до суду (15.08.2023 р.), чи ні, що позбавляє суд на даний час стверджувати про незадовільний стан умов проживання сім"ї відповідачів.

Судом встановлено, що родина ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно рішення відділу соціального захисту Маньківської селищної ради №56 від 03.08.2022 знаходиться під соціальним супроводом (а.с.24).

Згідно листа вказаної комунальної установи від 08.02.2023 року №24/01-04. 21.02.2023 року вбачається, що комісією з питань захисту прав дитини Маньківської селищної територіальної громади розглянуто питання про невиконання батьківських обов`язків відповідачами відносно їх чотирьох дітей та фахівцями комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Маньківської селищної ради» були прийняті заходи у спробі задати напрямок успішного виконання батьківських обов`язків, проводились бесіди на тему належного виконання батьківських обов`язків, відповідальності за життя та здоров`я дітей, проте безпосередньо в даному листі не зазначено кількість заходів та дати їх проведення, що не дає суду можливрсті встановити чи всі необхіднізаходи проведені у відпловідній належній кількості.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Маньківської селищної територіальної громади №5 від 21.02.2023 р. рекомендовано відповідачам розглянути питання щодо тимчасового влаштування дітей до комунального закладу «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умань Черкаської обласної ради» на період вирішення побутових питань та подолання складних життєвих обставин (а.с.26).

ОСОБА_5 на ім`я начальника служби у справах дітей Маньківської селищної ради подана заява з проханням влаштувати її чотирьох дітей до центру на період налагодження складної життєвої ситуації у сім`ї (а.с.27).

Листом від 13.03.2023 року №99/1 директор центру повідомила що 24.02.2023 до центру поступили мешканці, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які опинилися у складних життєвих обставинах і не мають змоги подолати їх за допомогою власних можливостей. В повідомленні зазначається, що діти поступили до закладу брудними, не митими, одяг не за розміром, з неприємним запахом. Під час психолого - педагогічного обстеження дітей було виявлено високий рівень тривожності і страхів, спостерігається порушення емоційно - вольового стану, занижена самооцінка, схильність до депресивного стану. Батьки не турбуються за фізичним, духовним, моральним та гармонічним розвитком дітей. Діти належать самі собі, самостійно вирішують чи іти їм до школи, як проводити вільний час. Зі слів дітей відомо, що батьки з ними практично не спілкуються та не цікавляться їхнім життям (а.с.28).

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 23.03.2023 у справі №701/148/23, яка вступила в закону силу 23.04.2023, ОСОБА_5 було визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей) та до неї застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Комісією з питань захисту прав дитини Маньківської селищної територіальної громади неодноразово розглядалося питання щодо невиконання відповідачами батьківських обов`язків відносно їх чотирьох дітей, що підтверджується зокрема рішенням комісії №2 від 28.04.2023 згідно якої відповідачам було надано рекомендації щодо забезпечення належних санітарних умов проживання та виховання дітей, та їх попереджено що у разі невиконання рекомендацій буде порушено питання про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дітей (а.с.30).

06.07.2023 на засіданні Комісії прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Маньківської селищної ради розглянути питання та ухвалити рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей (а.с.31).

Рішенням виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 25.07.2023 року №96-23 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , відносно їх чотирьох дітей» визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , відносно дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32).

Допитана в судовому засіданні неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо суду показали, що вони відмовляються повертатися до сім"ї.

Проте суд критично розцінює дані покази, оскільки під час допиту неповнолітні перебували в нестійкому психологічному стані, що їм заважало чітко висловити свою думку та чітко давати відповіді на поставлені запитання.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 висловила заперечення проти позбавлення її батьків батьківських прав відносно неї і виявила бажання в подальшому проживати з батьками однією сім"єю.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно із ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти - інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, а також в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Також у ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами 2 та 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За положенням частини 6 статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України року встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 цієї ж статі - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин, суд вважає, що сукупності доказів, наданих на підтвердження позовних вимог у справі, недостатньо для висновку про застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Суд звертає увагу на те, що захід впливу у вигляді позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків так і для дітей, які при позбавленні батьків прав відносно них взагалі залишаться опіки батьків. Тому такий захід підлягає до застосування лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік взагалі неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно предметом доказування у даній справі є факти, які обґрунтовують наявність вини в діях батьків та того факту, що змінити повіденку батьківа по відношенню до своїх дітей взагалі неможливо, які мають бути встановленні при ухвалені судового рішення у справі.

Навіть не визнання відповідачами позовних вимог та заперечення висловлені в судовому засіданні щодо їх задоволення в цій справі свідчить про наявність їх інтересу до виховання та спілкування з дітьми, про що вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006.

Представник позивача зазначаючи що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей не надав суду характеризуючої інофрмації щодо дітей з навчальних закладів, які останні відвідують, що позбавляє суд дати оцінку таким фактам як рівень навчання в школі та поведінки дітей, відвідин школи відповідачами, їх спілкування з вчителями.

Встановлення станом на момент обстеження умов проживання сім`ї відповідача відсутністю належного ремонту саме по собі не свідчить про неналежні умови проживання.

Посилання позивача на те, що відповідачі належним чином не забезпечують необхідного харчування дітей, також не може свідчити про обґрунтованість підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, адже діти фактично мають змогу протягом дня харчуватися в шкільній столові, а в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження низької якості чи кількості їжі, яку відповідач дає дітям. Навпаки при обстеженні умов проживання сім`ї встановлено, що їжа є, але в обмеженій кількості без заначення що саме є в наявності і чим пояснюється обмежена кількість.

Слід також, врахувати, що відповідач ОСОБА_5 в зв"язку з тяжкою життєвою ситуацією зверталася по відповідну допомогу до повноважних органів.

У ході розгляду даної справи в суді двоє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовились повертатися в сім"ю, але не висловили категоричного негативного ставлення до своїх батьків.

Проте неповнолітня: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявила бажання проживати з батьками в подальшому та заперечувала відносно позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, що хоча думка дітей у вирішенні спору про позбавлення батьківських прав є важливою, проте вона не може бути визначальною в цьому питанні, і така думка не є свідченням того, що позбавлення батьківських прав у спірному випадку має на меті забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Аналогічної позиції притримується ВС у своєму рішенні від 18.03.2020 року у справі за № 445/421/17.

Суд не погоджується із рішення виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 25.07.2023 р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей , оскільки вважає його не обґрунтованим та не мотивованим, так як він не містить висновків про те, чи відповідає такий крайній захід інтересам дітей та яким чином позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дітей.

У матеріалах справи відсутні докази того, що спілкування дітей з відповідачами приносить їм шкоду, є небезпечним чи шкідливим для їх здоров`я чи має негативний вплив на їх розвиток, фізичний чи емоційний стан.

З урахуванням того, що відповідачі категорично заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, мають бажання спілкуватися з дітьми та виховувати їх, будуть приймати міри, спрямовані на налагодження стосунків із дітьми, суд вважає, позбавлення відповідачів батьківських прав буде передчасним.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки позивач не довів та судом не встановлено наявності такого обов`язкового елементу, як вина батьків в умисному ухиленні від виконання ними батьківських обов`язків. Тяжке матеріальне становище сім`ї є обставиною, що свідчить про існування об`єктивних перешкод для реалізації відповідачами їх батьківських обов`язків, що спричинило неналежне піклування про дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 150, 157, 164-166 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Виконавчого комітету Маньківської селищної ради в інтересах малолітніх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та третьої особи: Служби у справах дітей Маньківської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішеня виготовлений 01.05.2024 р.

СуддяІ. Д. Калієвський