Справа №474/1334/23
Провадження № 22-ц/812/699/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк»

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2024 року, повний текст якого складено 11 березня 2024 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Соколом Ф.Г., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 27 червня 2019 року, та відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому, відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту 23 грудня 2022 року отримав картку типу преміальна з кредитним лімітом до 200 000 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між ним і Банком Договір по надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.3.1 якого передбачено, що погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом: 1) договірного списання; 2) внесенням клієнтом коштів у готівковій чи безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

Вказував, що у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими, та що у випадку затримки клієнтом сплати частини кредиту/процентів, які підлягають сплаті щонайменше на один календарний місяць банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, пені. Та, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту він зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості в розмірі 74,4% для преміальних карток.

Позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.08.2023р., має заборгованість в сумі 197 230 грн. 75 коп., з яких: 180 219 грн. 71 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 17 011 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 197230,75 грн.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення по суті спору, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 180 219 грн. 71 коп. є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом, на 111 012 грн. 17 коп. перевищують суму отриманих відповідачем від позивача кредитних коштів (1 317 132 грн. 25 коп. (фактично витрачені кошти) - 1 428 144 грн. 42 коп. (повернуті кошти) = 111 012 грн. 17 коп.).

Вищевказане також свідчить про відсутність у відповідача жодної заборгованості за кредитним договором, укладеним 27 червня 2019 року між ним та позивачем, на підставі якого банком заявлено вимоги про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказували, що враховуючи положення чинного законодавства, якими передбачено право Банку нараховувати відсотки за обліковою ставкою НБУ не можна говорити, що сума витрат є меншою, ніж загальних надходжень, оскільки ні відповідач, ні сам суд не навели розрахунку заборгованості із врахуванням відсотків нарахованих за обліковою ставкою НБУ.

Отже, висновок суду першої інстанції про погашення боргу по кредиту є передчасним.

Також вказують, що 23 грудня 2022 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

У вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 200 000 грн для карт «Універсальна», 200 000 грн для карт «Універсальна голд», 300 000 грн для Преміальної картки Platinum у пакеті Premium, 300 000 грн для Преміальної картки World Black Edition у пакеті Premium PLUS, 300 000 грн для Преміальної картки Signature у пакеті Premium PLUS, 400 000 грн для Преміальної картки World Elite у пакеті Premium МАХ, 400 000 грн для Преміальної картки Infinite Premium у пакеті Premium МАХ, 800 000 грн для Преміальної картки Infinite Private у пакеті Private Banking; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту - без забезпечення; процента ставка 36% - для Преміальних карток Platinum, World Black Edition, Signature, World Elite, Infinite Premium, Infinite Private (n. 1.3 Заяви); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом тощо,

Таким чином, відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, в т.ч. і розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

На думку АТ КБ «ПриватБанк» суд надав невірну оцінку доказам у справі та безпідставно відмовив у стягненні заборгованості.

Про розгляд справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 27 червня 2019 року між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та відповідачем укладено кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів (а.с.13,14).

В Анкеті-заяві від 27 червня 2019 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк складають договір про надання банківських послуг на основі ст. 634 ЦК України, та що він у ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк та довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщеними на офіційному сайті банку privatbank.ua, Пам`яткою клієнта і Тарифами, та отримав їх примірник шляхом самостійного роздрукування.

Вказана Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію, сімейний стан, доходи. Умови про тип картки, яку відповідач має намір оформити, кредитний ліміт, умови кредитування, вид процентів, їх ставку та порядок нарахування, строк договору, вид та порядок нарахування штрафних санкцій, розмір комісії, тощо, у Анкеті-заяві від 27 червня 2019 року - відсутні.

23 грудня 2022 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 23 грудня 2022 року (далі - Заява від 23.12.2022р.), згідно якої, він діючи на підставі власного волевиявлення, відповідно до ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділів Загальні положення, підрозділів Кредитні картки, Поточні рахунки. Використання картки, Віддалені канали обслуговування, Оплата частинами та Миттєва розстрочка, Регулярні платежі Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять змішаний договір (договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів Кредитна картка, Оплата частинами, Миттєва розстрочка). Рахунок - поточний, ціль відкриття рахунку - власні потреби. Опис фінансової послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування.

Заява від 23 грудня 2022 року складається з розділу 1 Істотні умови Договору Кредитні картки, розділу 2 Істотні та інші умови Договору Оплата частинами та Миттєва розстрочка, та Преамбули.

Вказана ж заява містить фінансові умови надання платіжних карток за восьма типами кредитного продукту за різними кредитними картками (Універсальна, Універсальна GOLD, Преміальна картка Platinum у пакеті Premium, World Black Edition у пакеті Premium PLUS, Signature у пакеті Premium PLUS, World Elite у пакеті Premium max, Infinite Premium у пакеті Premium max, Infinite Privat у пакеті Premium Banking), з отриманням для використання восьми різних розмірів кредитного ліміту коштів, із зазначенням різних процентних ставок, розмірів мінімального платежу.

Як вбачається із пункту 2.1.1.2.1 Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року - банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає останньому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором.

За змістом 2.1.1.2.2. Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року тип кредиту - відновлювана кредитна лінія. Відновлювана кредитна лінія - вид кредиту, який передбачає можливість Клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії.

Згідно пункту 2.1.1.2.3. Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року, мета кредиту - споживчі цілі.

Як вбачається із пункту 2.1.1.2.7. Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року кредит надається шляхом встановлення Банком кредитного ліміту на рахунку Клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів.

Пунктом 2.1.1.2.8. Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року визначено розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору.

У пунктах 2.1.1.2.10. та 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12 преамбули заяви від 23 грудня 2022 року погоджено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. В разі прострочення зобов`язання за договором клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат здійснених за рахунок кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін, у процентах від простроченої суми заборгованості в різному розмірі для різних типів кредитних карт.

Відповідно до п.п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2, 2.1.1.3.3, 2.1.1.3.4, 2.1.1.8.1 Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року сторонами погоджено розмір та порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів.

Пунктом 2.1.1.10.4 Преамбули заяви від 23 грудня 2022 року визначено Тарифи щодо плати за обслуговування рахунку, плати за користування кредитним лімітом, плати за проведення платежів з преміальних карток.

У Преамбулі заяви від 23 грудня 2022 року, п. 2.1.1.9.1, визначено, що договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє протягом 12 місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань.

До позовної заяви представник банку додав паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником 23 грудня 2022 року, в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 27 червня 2019 року та 23 грудня 2022 року Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Також до позовної заяви позивачем надано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Platinum, World Black Edition, які не підписані позичальником.

До позовної заяви представник банку додав Умови і правила надання банківських послуг, які не підписані позичальником.

Згідно з довідкою позивача б/н та дати, за кредитним договором підписаним між банком та ОСОБА_1 , останньому були надані наступні кредитні картки: 23 червня 2018 року картка типу MasterCard World Black Edition № НОМЕР_1 з терміном дії до 06/21 та 06 вересня 2021 року картка типу MasterCard World Black Edition № 957736 з терміном дії до 07/24;

Відповідно до довідки, б/н, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я ОСОБА_1 умови кредитування змінювалися: 23 червня 2018 року - старт кредитного ліміту; 31 жовтня 2019 року - встановлено кредитний ліміту розмірі 175 000 грн. 00 коп.; 28 травня 2021 року кредитний ліміт зменшено до 174842 грн. 19 коп.; 16 червня 2021 року кредитний ліміт зменшено до 174 770 грн. 00 коп.; 27 жовтня 2021 року кредитний ліміт зменшено до 174420 грн. 00 коп.; 11 листопада 2021 року кредитний ліміт зменшено до 174 320 грн. 00 коп.; 02 грудня 2021 року кредитний ліміт зменшено до 172 672 грн. 49 коп.; 13 січня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 172 250 грн. 00 коп.; 27 січня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 172 082 грн. 46 коп.; 19 вересня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 00 грн. 00 коп.

Довідка б/н та дати про отримані відповідачем кредитні картки та довідка, б/н, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, не містять даних щодо отримання відповідачем, після ознайомлення з Умовами обслуговування кредитних карток та підписання паспорту споживчого кредиту від 23.12.2022р. преміальної картки типу World Black Edition з лімітом до 200 000 грн., про що заявлено позивачем у позовній заяві.

Відповідач в період з 25 червня 2018 року по 29 грудня 2022 року користувався кредитною карткою, здійснював зняття готівки, придбання послуг. Останнє використання кредитної картки здійснив 26.01.2022р., - покупка, грошові перекази 400 грн., та 29.12.2022р. здійснив погашення заборгованості в нісши кошти у розмірі 3 700 грн. 00 коп.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 23 серпня 2023 року, виписки за договором без номеру за період з 23 червня 2018 року по 29 вересня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н станом на 29 серпня 2023 року Становить 197 230 грн. 75 коп., з яких: 180 219 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17 011 грн. 04 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. За увесь час користування кредитною карткою відповідач використав 1 625 375 грн. 17 коп. кредитних коштів, та повернув 1 428 144 грн. 42 коп. При цьому, за час користування кредитними коштами, відповідачу нараховувалися відсотки: 1) за процентною ставкою,- 37,2% річних; 2) за процентною ставкою при порушенні умов кредитування - 74,4% річних; У період кредитування, банком відповідачеві були нараховані та стягнуті (списані) відсотки в розмірі 265 300 грн. 48 коп., комісія (за проведення банківських операцій, за обслуговування преміальної картки, за обслуговування картки) в розмірі 42 942 грн. 44 коп., сплата яких не була обумовлена сторонами та визначена умовами анкети-заяви від 27.06.2019р., на підставі якої позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 від 27 червня 2019 року розмір процентної ставки не встановлено.

Крім того, у цій анкеті - заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором Банк посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Platinum, World Black Edition, Signature, World Elite, Infinite Premium, Infinite Private та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України і Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15), від 17 липня 2019 року (справа № 175/4576/14-ц) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови і правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису ОСОБА_2 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 27 червня 2019 року шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Між тим, як встановлено, відповідач запозичив у позивача кошти на картковий рахунок та користувався цими коштами, що підтверджується випискою з особового рахунку, а відтак у відповідача існує обов`язок щодо повернення позичених коштів.

Перевіряючи наданий Банком на підтвердження існування заборгованості за договором розрахунок та виписку з особового банківського рахунку відповідача, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо витрат ОСОБА_1 запозичених коштів у розмірі 1317132 грн. 25 коп. та внесених ним на погашення заборгованості коштів в загальному розмірі 1428144 грн.42 коп., та відсутністю, у зв`язку з цим, заборгованості за тілом кредиту.

Так, тіло кредиту - це сума, безпосередньо взята у банка: без врахування процентів, пені та інших нарахувань. Тобто ті гроші, які позичальник отримав від фінансової установи на руки, на карту або переказом на рахунок і є основним боргом.

Отже доводи апеляційної скарги про те, що виписка із особового рахунку судом недосліджувалася не заслуговують на увагу, оскільки при розгляді справи суд надав оцінку доказам наявним в матеріалах справи, в тому числі, і виписці з особового рахунку відповідача, детальний аналіз якої свідчить про відсутність у відповідача заборгованості за тілом кредиту, оскільки ним сплачено більше коштів ніж отримано їх у Банку. Тобто отримані відповідачем у позивача кошти повернуто у повному обсязі, а нарахування відсотків та штрафних санкцій не відповідає змісту укладеного між сторонами кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги про можливість розрахунку та стягнення судом з відповідача відсотків на рівні облікової ставки НБУ відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, то такі доводи не заслуговують на увагу, з врахуванням наступного.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (укладання кредитного договору), процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Крім зазначених норм, які є загальними, спірні правовідносини регулюються спеціальними нормами, які мають пріоритет перед загальними та діяли на момент укладання кредитного договору, а саме Законом України «Про захист прав споживачів» та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року за №168 (надалі по тексту Правила №168).

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.2.1 Правил №168, банки зобов`язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши, зокрема, таке: тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням, зокрема, процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо).

За ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п.3.3. Правил №168, у договорі про надання споживчого кредиту, зокрема, зазначаються: детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо); річна відсоткова ставка за кредитом.

Отже, за положеннями нормативних актів, які діяли на час укладання кредитного договору між сторонами, процентна ставка за кредитом доводиться до відома споживача перед укладанням договору споживчого кредиту та визначається виключно у договорі та має бути врахована при визначенні сукупної вартості кредиту.

Частина друга статті 1054 ЦК України, передбачає можливість застосовуються положення параграфа 1 («Позика») якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Оскільки із суті договору споживчого кредиту випливає, що процентна ставка визначається виключно у договорі, то положення частини першої статті 1048 ЦК України щодо нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ до спірних правовідносин не застосовується.

Крім того, застосування частини першої статті 1048 ЦК України щодо нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ, виключає можливість виконання банком вимог ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.3. Правил №168 щодо обов`язковості визначення сукупної вартості кредиту, до складу якої також входять проценти за користування кредитом, а відтак застосування ч.1 ст. 1048 ЦК України суперечить положенням спеціального законодавства та не може бути застосована до спірних правовідносин.

Що стосується наданого АТ КБ «ПриватБанк» Паспорту споживчого кредиту за кредитними продуктами: Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum у пакеті Premium, Картка MC World Black Edition у пакеті Premium PLUS, Картка Visa Signature у пакеті Premium PLUS, Картка MC World Elite у пакеті Premium MAX, Картка VISA Infinite у пакеті Premium MAX, Картка Infinite у пакеті Private Banking від 23 грудня 2022 року, суд зазначає наступне:

Зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Наведена вище оцінка паспорту споживчого кредиту повністю узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, в якій Об`єднана палата Касаційного цивільного суду відступила від раніше зроблених висновків у цій категорії спорів.

Даний правовий висновок Верховного Суду знайшов своє подальше закріплення і застосування у судовій практиці суду касаційної інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 313/181/21, провадження № 61-20039св21; від 15 червня 2022 року у справі № 383/418/20, провадження № 61-397св21; від 15 червня 2022 року у справі № 333/5483/20, провадження № 61-13959св21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що паспорт споживчого кредиту підписаний споживачем 23 грудня 2022 року, в той час як анкета заява, підписана сторонами значно раніше 27 червня 2019 року, тобто інформація, зазначена у паспорті споживчого кредиту не відображає істотні умови кредитного договору, що був укладений позичальником з банком у червні 2019 року та на підставі якого банком нараховувався борг.

З наданої позивачем копії паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом. Вказаний паспорт споживчого кредиту не містить посилання на конкретний договір, на номер картки або рахунку, який обслуговується.

До того ж, в паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Доводи щодо визначення відсоткової ставки у анкеті заяві від 23 грудня 2022 року колегія суддів апеляційного суду відхиляє з огляду на те, що встановлена у ній відсоткова ставка не може впливати на правовідносини, які виникли до її підписання. А як вбачається з виписки по особовому рахунку коштами ОСОБА_1 після 23 грудня 2022 року не користувався.

Посилання в апеляційній скарзі на анкету-заяву від 29 жовтня 2020 року не приймаються до уваги, оскільки така в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність у відповідача заборгованості за кредитним договором відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, а також те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відтак судові витрати, понесені позивачем під час апеляційного розгляду справи, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» залишити без задоволення, рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області 07 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року.