Дата документу 25.04.2024
Справа № 501/3516/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 квітня 2024 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Смирнов В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 пр. відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Предмет та підстави позову:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в порядку суброгації в розмірі 247238,60 грн. та судові витрати,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2021р. в с.Молодіжному Одеської області відбулась ДПТ за участю транспортного засобу «СКС RML3НІ -04ХК», номерний знак НОМЕР_1 та «Toyota Carina» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Іллічівсьокгоо міського суду Одеської області від 23.11.2021р. ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні ДПТ, яка сталась 21.09.2021р.

06.01.2021р. між ТОВ «Одеський хлібзавод №4» та ТОВ «НАСТ «Оранта» укладений договір №УБ 1500303 добровільного страхування, предметом якого є страхування транспортного засобу «СКС RML3НІ -04ХК», номерний знак НОМЕР_1

Цивільно правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс ОСЦПВ ВНЕЗ №ЕР 205445245, згідно якого ліміт за шкоду майну становить 130000,0 грн., франшиза 2500,0 грн.

Позивачем, виходячи із рахунку СТО, на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування, здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 374738,60 грн.

Керуючись ст.. 993 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь, в порядку суброгації 247 238, 0 грн. та судові витрати.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача, через підсистему «Електронний суд», надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності (а.с.90)..

Відповідач в судове засідання не прибув.

Процесуальні дії у справі

26.12.2023р. постановлена ухвала про прийняття справи до провадження (а.с.59).

25.04.2024 постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

21 вересня 2021 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_3 , в Одеській області, Одеському р-ні, с.Молодіжне, Т1647 Санжійська дорога, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, далі - Правила), не врахував дорожніх умов, починаючи рух з узбіччя, не впевнився у відсутності небезпеки та виїхав на проїжджу частину по якій рухався автомобіль «RENAULT», номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого сталось зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

Постановою Іллічівького міського суду Одеської області від 23.11.2021р. у справі 501/3669/21, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні ДТП , яка сталась 21.09.2021р. (а.с.13).

Відповідно до ч. 4-6ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

06.01.2021р. між ТОВ «Одеський хлібзавод №4» та ТОВ «НАСТ «Оранта» укладений договір №УБ 1500303 добровільного страхування, предметом якого є страхування транспортного засобу «СКС RML3НІ -04ХК», номерний знак НОМЕР_1 .

Цивільно- правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс ОСЦПВ ВНЕЗ №ЕР 205445245, згідно якого ліміт за шкоду майну становить 130000,0 грн., франшиза 2500,0 грн. (а.с.11).

Автомобіль «СКС RML3НІ -04ХК», номерний знак НОМЕР_1 на час ДТП, належав ТОВ «Одеський хлібзавод №4» (а.с.6,7,9,10)

ТОВ «Одеський хлібзавод №4» звернулось до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування (а.с.19).

Згідно рахунку-фактури №АГ-00010034 від 13.10.2021р., вартість , страхового акту №СТО -21-61931/1 від 02.12.2021р., розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування складає 374738,60 грн. (а.с.22-25).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувала ТОВ «Одеський хлібзавод №4» 374738,30 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №62495 від 03/12/2021 (а.с.26).

Таким чином , заборгованість відповідача перед позивачем складає 247238,60 (374378,60 (сума шкоди) -130000,0 (ліміт за полісом) +2500,0 (франшиза).

Позивач звернувся з письмовою вимогою до ОСОБА_1 (а.с.27,28,29).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Стаття 1191ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість, відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування".

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц, провадження № 61-7833св18.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1статті 22 Закону № 1961-IVумежах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Тому з урахуванням вимог тягаря доказування заперечень проти позову, який сформульований у нормах ст.ст. 12, 81 ЦПК України, - обов`язок доведення вищевказаних обставин що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією, у даному випадку покладається на відповідача, а не на позивача.

Позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону «Про страхування» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого винна у завданні шкоди особа застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

У п.п. 43, 44 постанови ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18) були сформульовані наступні правові висновки щодо змісту норм матеріального права: «згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Враховуючи надані позивачем суду докази, суд дійшов висновку, що позо обґрунтований та підлягає задоволенню

Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст..ст. 263-265, 280-281ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 247 238,60 грн. та судовий збір у розмірі 2684,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Смирнов