Справа № 510/16/22
Провадження 2/510/180/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.24 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 1988 року сторони уклали шлюб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки між сторонами на протязі останнього часу поступово погіршувались, внаслідок чого призвело до їх фактичного припинення. У сторін різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер, подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ними. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане 29 жовтня 1988 року Долинською сільською радою Ренійського району Одеської області, відповідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 29 жовтня 1988 року, актовий запис № 17, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 ; копія паспорту ОСОБА_1 виданий 17 січня 1997 року Ренійським РВ УМВС України в Одеській області; копія паспорту ОСОБА_2 виданий 02 вересня 2015 року Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області.

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 29 жовтня 1988 року Долинською сільською радою Ренійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу запис за № 17 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Подружні стосунки між сторонами на протязі останнього часу поступово погіршувались, внаслідок чого призвело до їх фактичного припинення. У сторін різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер, подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. В органах реєстрації актів цивільного стану неможливо розірвати шлюб, оскільки подружжя не підтримує зв`язок через погіршення стосунків.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований 29 жовтня 1988 року Долинською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 17 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін