Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1612/21 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л.М.
Категорія 82 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

04 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Павицької Т.М., Трояновської Г.С., ,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Приватного підприємства "КВЖРЕП № 8" - адвоката Кудака Андрія Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 295/1612/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "КВЖРЕП № 8", Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2021 року позивачка звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2023 року, - без змін.

21 березня 2023 року представник ПП "КВЖРЕП № 8" - адвокат Кудак А.М., звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткової постанови, якою стягнути із ОСОБА_1 на користь ПП "КВЖРЕП № 8" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Разом із заявою надано копію договору про надання професійної правничої допомоги, копію платіжного доручення, копію акта наданих послуг та докази направлення заяви позивачці.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про ухвалення додаткової постанови не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Матеріали справи свідчать, що до закінчення судових дебатів заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не була подана представником відповідача.

Та обставина, що у відзиві на позов представник відповідача зазначив про розмір судових витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку з розглядом цієї справи, не свідчить про дотримання вимог законодавства, адже таке посилання не можна вважати заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про те що у задоволенні заяви представника ПП "КВЖРЕП № 8" - адвоката Кудака А.М., про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.126,133,141,381 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства "КВЖРЕП № 8" - адвоката Кудака Андрія Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 295/1612/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: