Справа № 442/6015/23 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/2714/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення постійного догляду у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за особою, яка потребує постійного стороннього догляду, -

В С Т А Н О В И В:

28.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що він здійснює постійний догляд за його рідним дідусем по лінії матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має встановлену другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою медико-соціальною експертною комісією серія НОМЕР_1 , довідкою ЛКК №208 від 25.07.2023 та визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядальником рідного дідуся ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог покликався на те, що встановлення даного факту, має для нього юридичне значення, оскільки підтверджує виникнення прав та обов`язків заявника щодо отримання соціальних пільг та виникнення прав та обов`язків визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Оскаржуваною ухвалою у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення постійного догляду у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за особою, яка потребує постійного стороннього догляду - відмовлено.

19.09.2023 ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та такою, що винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що з кожним днем стан здоров`я ОСОБА_3 не покращується, з метою належного оформлений документів рідний онук ОСОБА_1 звернувся з заявою до органів соціального захисту з метою обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, за результатами огляду якого було складено акт № 562 від 25.07.2023. Даним актом встановлено, що заявник зареєстрований у м. Трускавець, однак весь час фактично проживає у м. Стебник разом зі своєю бабусею та дідусем. Дідусю за станом здоров`я рекомендовано надання постійної сторонньої допомоги для нормального продовження життєдіяльності. Єдиний хто здійснював догляд за дідом ОСОБА_3 був його онук ОСОБА_1 , однак починаючи з 13.07.2022 останній проходить службу на посаді водія - радіотелефоніста відділення оптичної розвідки взводу артилерійської розвідки батареї артилерійської розвідки дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з введенням загальної мобілізації через збройну агресію Росії, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 .

Факт здійснення заявником постійного догляду за дідом по лінії матері має юридичне значення, оскільки підтверджує виникнення прав та обов`язків заявника щодо отримання соціальних пільг та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також чинним законодавством не встановлено порядок визнання факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку з боку командування військової частини, в якій заявник проходить військову службу у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, тому посилання суду на можливість оформлення встановлення постійного догляду за особою в досудовому порядку не відповідає дійсності та відмова суду у відкритті провадження є порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У пункті 1 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 60 жовтня 2021 року №1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам, хворим та особам похилого віку, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі з дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859.

У статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, сформульовано висновок про те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи зазначені вище норми матеріального права та наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за ОСОБА_3 , оскільки вказане питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається в позасудовому порядку уповноваженим органом, рішення якого може бути оскаржено до суду.

Щодо покликання заявника на положення законів «Про військову службу і військовий обов`язок», то суд першої інстанції підставно не взяв такі до уваги, оскільки питання відстрочки від військової служби, мобілізації під час воєнного стану, звільнення від відбування військової служби вирішується за змістом зазначених законів уповноваженими особами відповідних територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки, керівниками військових частин на підставі відповідних положень зазначених законів. Натомість рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб зазначених органів оскаржуються в установленому законом порядку, зокрема й до уповноваженого суду в порядку адміністративного судочинства.

Також заявник не позбавлений права у разі необхідності подати зазначені документи про те, що його дідусь потребує за станом здоров`я постійного стороннього догляду за місцем служби для вирішення питання звільнення від військової служби чи надання відстрочки від відбуття такої.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не визначено порядку визнання особи доглядальником, такий порядок є позасудовим.

Таким чином законом визначено інший, позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, про встановлення якого просить заявник.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 26 квітня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра