Справа № 643/74/24
Провадження № 2/643/1259/24
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Олійника О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.
представника позивача - адвоката Корнієнко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Садівницького товариства «Салтівські сади» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за членськими внесками, -
Садівницьке товариство «Салтівські сади» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за членськими внесками у розмірі 6362 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.; поштові витрати у розмірі 23 грн. та судовий збір у розмірі 2148 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Садівницьке товариство Салтівські сади» (до зміни назви Садівницьке товариство «50 років Жовтня») зареєстровано 30.03.1995 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Садівницьким товариством «Салтівські сади» направлено на адресу відповідача досудове попередження про необхідність сплатити заборгованість, проте відповідач заборгованість так і не сплатила, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За таких обставин, суд вважає про належне повідомлення відповідача у справі. Відповідач не використала наданого їй законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із п. 1.1 Статуту Садівницького товариства «50 років Жовтня» у редакції 2006 року садівницький кооператив (Садівницьке товариство) створено його засновниками на добровільних засадах у відповідності із чинним законодавством, на підставі рішення загальних зборів.
Пунктами 3.1., 3.2 Статуту передбачено, що членом садівничого товариства може бути громадянин, що досяг 18-ти літнього віку, якщо інше не передбачено законодавством України, що виявив бажання й здатний брати участь у здійсненні цілей і завдань товариства. Прийом громадян до членів товариства здійснюється на підставі заяви на ім`я голови на засіданні правління.
Згідно із п. 3.3. Статуту громадяни, а також спадкоємці, розведений чоловік (дружина), прийняті в члени садового товариства, зобов`язані сплатити вступний і членський внески, розмір яких затверджується рішенням щорічними звітними загальними зборами (зборами уповноважених) садівників.
Відповідно до пп в) п.3.8. Статуту члени садівницького товариства зобов`язані вчасно сплачувати земельний податок, вступні й членські внески в розмірах й у строки, установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів товариства.
Відповідно до п. 1.1 Статуту СТ «Салтівські сади» у редакції 2016 року, який діяв на момент виникнення заборгованості - товариство створено його засновниками на добровільних засадах у відповідності із чинним законодавством на підставі рішення установчих зборів. Утворено та зареєстровано в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність неприбуткової організації.
Згідно із п. 1.6 Статуту садівницьке товариство у своїй діяльності керується своїм Статутом, Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами України.
Пунктом 3.2 Статуту встановлено, що прийом в члени Товариства проводиться за письмовою заявою особи, що вступає. Рішення приймається на протязі одного місяця з дня подання заяви. Особа, що вступає вважається членом товариства при позитивному рішенні правління після сплати вступних та/або благодійних, членських і цільових внесків. Рішення правління оформлюється протоколом.
Пунктом 3.3 Статуту встановлено обов`язок громадян, а також спадкоємців, прийнятих в члени садівницького Товариства сплатити вступний і членський внески, розмір яких затверджується рішенням щорічних загальними зборів (зборів уповноважених) членів садівницького товариства.
Згідно із п. 3.8.3 Статуту члени садівницького Товариства зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок, плату за використану електроенергію, вступні, членські та цільові внески в розмірах і терміни установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівницького товариства.
Зазначені обов`язки членів Товариства також викладенні у Статуті СТ «Салтівські сади» (в редакції 2023 року).
Відповідно до п. 4.3. Статуту СТ «Салтівські cади» громадяни, а також спадкоємці, прийняті в члени садівницького товариства, сплачують вступний, членські, цільові і додаткові внески, не заборонені чинним законодавством, розмір яких затверджується рішенням щорічних загальних зборів (зборів уповноважених) членів садівницького товариства.
Також у пп. 4.8.3. п. 4.8. Статуту зазначено, що члени садівницького товариства зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок, внески за енергопостачання, вступні, членські, цільові та додаткові внески в розмірах, установлених загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівницького товариства. Терміни сплати: внесків за енергопостачання до кінця наступного місяця; вступних та додаткових внесків - впродовж місяця після вступу в члени садівницького товариства або оформлення наступної ділянки; членських внесків впродовж поточного року до 31 грудня; цільових внесків - в строки встановлені рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів садівницького товариства. Невикористання членом садівницького товариства своєї земельної ділянки або відмова від користування загальним майном садівницького товариства не є підставами для його повного або часткового звільнення від сплати членських та/або цільових внесків.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 26.09.2008, протоколу № 54 засідання правління СТ «50 років Жовтня» від 28.03.2009 відповідач є членом Садівницького товариства.
Згідно із зазначеною заявою, остання підтвердила, що зі статутом ознайомлена та зобов`язується виконувати його положення.
Оскільки ОСОБА_1 є членом СТ «Салтівські cади», то відповідно до Статуту Товариства вона зобов`язана своєчасно сплачувати земельний податок, плату за використану електроенергію, вступні, членські та цільові внески, розмір яких визначений чинним законодавством України, та рішеннями зборів уповноважених членів Садового товариства «50 років Жовтня», викладених та затверджених в протоколах № 26 від 23.02.2020 року, № 27 від 21.03.2021 року, № 2 від 27.03.2022 року.
Рішенням зборів уповноважених членів Садівницького товариства «50 років Жовтня», викладеним у протоколі № 26 від 23.02.2020 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 3,43 гривні за 1м2.

Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів Садівницького товариства «50 років Жовтня» викладеним у протоколі № 27 від 21.03.2021 року затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 3,58 гривень за 1м2.

Засіданням правління Садівницького товариства «50 років Жовтня», викладеним у протоколі № 2 від 27.03.2022 року, кошторисом доходів і видатків СТ «50 років Жовтня» затверджено членський внесок від площі ділянки у розмірі 4,39 гривні за 1м2.

Зважаючи на той факт, що відповідач має у власності земельну ділянку, розміром 0,0558 га, розмір членського внеску ОСОБА_1 у 2020 році склав 1914,00ривень; у 2021 році 1998,00 гривень; у 2022 році 2450,00 гривень. Отже, загальний розмір членських внесків, який підлягав сплаті відповідачем за період 2020- 2022 роки склав 6362,00 гривень.

13.12.2023 року Садівницьким товариством «Салтівські сади» на адресу відповідача направлено досудове попередження № 64 від 13.12.2023 про необхідність сплатити заборгованості по членських внесках. Проте, відповідач заборгованість так і не сплатила.

Відповідно до статті 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

На сьогодні відсутній чіткий правовий механізм, який регулює діяльність садівничих товариств.

Отже, питання щодо діяльності СТ «Салтівські сади» регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами, а також Статутом товариства. До визнання положень Статуту неправомірним, його положення є визначальними для вирішення внутрішньої діяльності товариства та у питаннях вирішення спорів, що виникають з такої діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом (частина перша статті 83 ЦК України), згідно частини другої зазначеної статті товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.

СТ «Салтівські сади» - неприбуткова організація, заснована на добровільних засадах для сприяння її членам в рішенні загальних соціально-господарських завдань ведення садівництва. Товариство є об`єднанням громадян, яке не має права займатися комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку.

Згідно зі статтею 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут.

Статтею 97 ЦК України визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства ( стаття 98 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої та п`ятої статті 35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, яка є власником земельної ділянки та яка не позбавлена можливості користуватися землями загального користування та усіма послугами, що надає СТ «Салтівські сади», на території якого знаходиться земельна ділянка відповідача, зобов`язана, відповідно до Статуту Товариства, вносити плату за землі загального користування товариства (земельний податок), придбання, створення, утримання майна загального користування, що розташоване у межах території Товариства, за послуги і роботи Товариства з управління таким майном, в порядку, встановленому для сплати внесків членів Товариства.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості по сплаті членських внесків у добровільному порядку, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, ухилялась від участі в розгляді справи та жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вирішив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за членськими внесками у розмірі 6362 грн.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу та інших судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, розглянувши надані докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Матеріалами справи підтверджується наданням адвокатами Гребенюк О.О. та Корнієнко О.В. правничої допомоги, а саме; договором по надання правничої (правової) допомоги № 01/12/23 від 01.12.2023 року та договором про надання правової допомоги № 05/02 від 05.02.2024 року; ордером на надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2023 року; інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 678; Додатковою угодою № 2 до Договору № 01/12/23 про надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2023 року; Актом № 2 про приймання-передачі наданих послуг за Додатковою угодою № 2 до Договору № 01/12/23 про надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2023 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, виходячи з яких суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення з відповідача понесені ним поштові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме витрати на відправлення копії позову з додатками відповідачу. На підтвердження цього представником позивача надана копія квитанції Укрпошти на суму 23 гривні, в якій вказано індекс відповідача та її прізвище з ініціалами.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Оскільки витрати на відправлення кореспонденції, зокрема позову з додатками, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення таких витрат з відповідача.

Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141, 265 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги садівницького товариства «Салтівські сади» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за членськими внесками задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь садівницького товариства «Салтівські сади» заборгованість за членськими внесками у розмірі 6362 гривні.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь садівницького товариства «Салтівські сади» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь садівницького товариства «Салтівські сади» поштові витрати у розмірі 23 гривні.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь садівницького товариства «Салтівські сади» судовий збір у розмірі 2148 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - Садівницьке товариство «Салтівські сади», , м. Харків, пр. Тракторобудівників, 79.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 18 березня 2024 року.

Суддя - О.О. Олійник