справа № 358/1168/20 головуючий у суді І інстанції Тітов М.Б.
провадження № 22-ц/824/7073/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спадщини між спадкоємцями та визнання права власності на спадкове нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 та її, ОСОБА_5 однією сім`єю без шлюбу з серпня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати квартиру під АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності; визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 4/6 частини квартири під АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/6 частини автомобіля марки «TOYOTA» модель «COROLLA VERSO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У лютому 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати за ним, за спадкоємцем за законом першої черги право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/6 (одну шосту) частку житлової квартири, що розташована по АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: загальною площею - 73,40 кв.м., жилою площею - 28,40 кв.м.; на 1/3 (одну третю) частку земельної ділянки, площею - 0,2796 га, кадастровий номер - :01:001:0065, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Хохітвянської сільської ради Богуславського району Київської області; на 1/6 (одну шосту) частку транспортного засобу: автомобіль, марки Toyota - Corolla, 2007 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 , державний номерний знак - НОМЕР_1 .

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 травня 2022 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про розподіл судових витрат. У червні 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення.

Клопотання та заява обґрунтовані тим, що з 05 квітня 2021 року по 16 травня 2022 року ОСОБА_2 була надана правова допомога. Зазначені витрати, які вона сплатила та які ще підлягають сплаті адвокату підтверджуються актами виконаних робіт та квитанцією. При цьому, зазначається, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката перевищує розмір витрат, які позивач очікувала понести у зв`язку з розглядом справи і які були зазначені у позовній заяві.

Додатковим рішенням Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ящука Л.А. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 10 875 грн. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 10 875 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що при ухваленні 12 травня 2022 року судового рішення суд вже вирішив питання про судові витрати, в тому числі і вирішив питання про витрати на професійну правничу допомогу як зі сторони позивача за первісним цивільним позовом, так і зі сторони позивача за зустрічним цивільним позовом. Крім того, беззаперечним процесуальним фактом у даній справі є те, що заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі було подано лише 29 червня 2022 року та з грубим процесуальним порушенням. Так, заява про ухвалення додаткового рішення всупереч вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України подана не учасником справи в розумінні ч. 1 ст. 42 ЦПК України та ч. 1 - 2 ст. 48 ЦПК України, тобто не ОСОБА_2 , а її представником - адвокатом Ящуком Л.А. Також, ОСОБА_1 зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення, йому як відповідачу для ознайомлення та надання своїх заперечень не направлялась та відповідно він не був з нею ознайомлений взагалі, що підтверджується матеріалами даної справи. Крім того, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, було проведено без повідомлення (виклику) учасників справи та без технічної фіксації справи, чим судом першої інстанції було позбавлено відповідача, як сторону у даній справі його процесуальних прав, що визначені ст. 43 ЦПК України. Також, до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача не було додано жодного належного, достовірного та достатнього письмового доказу в розумінні п.п. 1-2 ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України, які б підтверджували понесені ОСОБА_2 , судові витрати ніж ті, які вже були присуджені судом раніше у рішенні від 12 травня 2022 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач за первісним позовом - ОСОБА_2 , взагалі не зверталась до суду із відповідною заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про надання доказів розміру витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи і вказаний процесуальний обов`язок покладається саме на сторону у справі, якою у даній справі є позивач за первісним позовом, та в жодному разі не її представник, адвокат Ящук Л.А. При цьому, відповідач також вказує, що сума судових витрат, заявлених позивачем в заяві про ухвалення додаткового рішення істотно перевищує суму, яка була заявлена нею в попередньому (орієнтовному) розрахунку, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 141 ЦПК України є підставою до відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно акту № 2 від 18 травня 2021 року про виконання робіт з надання правничої допомоги відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 20 від 17 вересня 2020 року сторони погодили, що вартість видів правової допомоги, наданих адвокатом і прийнятих клієнтом за період з 05 квітня 2021 року по 18 травня 2021 року склала 5 000 грн. (т.2, а.с. 85-86).

Згідно акту № 3 від 16 травня 2022 року про виконання робіт з надання правничої допомоги відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 20 від 17 вересня 2020 року сторони погодили, що вартість видів правової допомоги, наданих адвокатом і прийнятих клієнтом за період з 19 травня 2021 року по 16 травня 2022 року склала 28 500 грн. (т. 2, а.с. 82-84).

Згідно розрахункової квитанції серії ББАЇ №821924 від 08 лютого 2023 року, ОСОБА_2 оплатила адвокату вартість наданих послуг в сумі 5 000 грн. (т. 2, а.с.87).

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що при постановленні рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року не було вирішено питання про додаткові судові витрати позивача ОСОБА_2 за надання їй правничої допомоги за період з 05 квітня 2021 року по 18 травня 2021 року та за період з 06 червня 2021 року по 16 травня 2022 року, що є підставою для ухвалення додаткового рішення згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з первісним позовом ОСОБА_2 надала суду орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу, які на момент пред`явлення позову складали 10 000 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач надала суду докази понесених нею витрат на правову допомогу на суму 5 000 грн. за період з 17 вересня 2020 року по 21 грудня 2020 року.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 травня 2022 року за наслідками розгляду справи вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, стягнуто з відповідачів заявлені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн.

Крім того, до ухвалення рішення по суті, позивач зробила заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та зазначила, що докази понесених нею витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 59, т. 2).

17 травня 2022 року до суду представником позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвокатом Ящуком Л.А. разом із клопотанням про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, в сумі 33 500 грн., надано акт № 3 від 16 травня 2021 року і акт №2 від 18 травня 2021 року про виконання робіт з надання правничої допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги № 20 від 17 вересня 2020 року (т. 2, а.с. 80-87).

29 червня 2022 року адвокатом Ящуком Л.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення в рівних частинах з відповідачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в розмірі 33 500 грн. (т.2 а.с. 107-109).

У заяві та клопотанні зазначається, що в період з 05 квітня 2021 року по 16 травня 2022 року ОСОБА_2 була надана правова допомога, а тому 17 травня 2022 року до суду було подано клопотання про розподіл судових витрат. Зазначені витрати, які вона сплатила та які ще підлягають сплаті адвокату підтверджуються актами виконаних робіт та квитанцією. При цьому зазначається, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката перевищує розмір витрат, які позивач очікувала понести у зв`язку з розглядом справи і які були зазначені у позовній заяві, оскільки це пов`язано з неналежним розглядом справи суддею Богуславського районного суду Київської області Кіхтенком С.О.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Як вбачається з наданих документів, що долучені позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу, таку допомогу було надано позивачу у період з 05 квітня 2021 року по 11 травня 2022 року. Тобто, з зазначеного слідує, що такі послуги були надані позивачу до ухвалення судом рішення по суті. При цьому, заява не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачем доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Посилання позивача не неналежний розгляд справи суддею Богуславського районного суду Київської області Кіхтенком С.О. не позбавляло останню надати докази понесених нею витрат, які вчиненні під час розгляду справи, до закінчення судових дебатів.

Враховуючи зазначене, у суду першої інстанції не було підстав до задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21.

Враховуючи зазначене, висновки суду про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування додаткового рішення з прийняттям нової постанови по суті вимог заявника.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції на суму 8 000 грн.

Разом з тим, заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року, яким вирішено питання про стягнення судових витрат.

Оскільки додаткове рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року постановлено виключно щодо розподілу судових витрат і оскаржується відповідачем у зв`язку з невірним на його думку їх розподілом, апеляційний суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням такого рішення не можуть бути розподілені.

Розподіл судових витрат на правову допомогу у зв`язку з оскарженням рішення щодо судових витрат суперечить суті таких витрат.

У відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом зазначеної норми закону витрати на правову допомогу можуть бути розподілені саме за результатами розгляду справи по суті спору, а не за результатами вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу. В іншому випадку питання розподілу витрат на правову допомогу буде виникати кожного разу у зв`язку з понесенням сторонами додаткових витрат через вирішення судом питання про розподіл судових витрат та необхідністю подання відповідних заперечень іншою стороною на заяву про розподіл судових витрат.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ящука Леоніда Адамовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги задовольнити частково.

Постановити у справі додаткове рішення, яким у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ящука Леоніда Адамовича про відшкодування судових витрат понесених на оплату правничої допомоги відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.