Справа № 346/210/24
Провадження № 2-о/346/63/24
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 квітня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.,

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Коломийська міська рада, Управління соціальної політики Коломийської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт постійного догляду за батьком ОСОБА_3 . Свою заяву обґрунтував тим, що його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою похилого віку та важко хворіє на цукровий діабет. З 01.01.2023 року батькові присвоєно ІІ групу інвалідності без перегляду. Характер захворювання та стан здоров?я батька заявника призводить до того, що він має обмежену здатність до самообслуговування, спілкування та трудової діяльності, у зв`язку з чим йому лікарем рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Протягом останніх кілька років саме заявник здійснює постійний догляд за своїм батьком, з огляду на що на даний час існує необхідність у встановлені факту здійснення заявником постійного догляду за батьком. Даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у заявника прав та обов`язків стосовно представництва інтересів батька в державних органах та органах місцевого самоврядування, необхідні для реалізації соціальних прав як особи яка здійснює догляд. При цьому звертає увагу, що інших осіб, які б могли здійснювати такий догляд за батьком немає, оскільки мати заявника ОСОБА_4 , 1964 року народження є також особою похилого віку, часто хворіє. Рідна сестра заявника ОСОБА_5 , 1990 року народження проживає та працює в м. Івано-Франківськ та не може здійснювати такий догляд.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2024 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Управління соціальної політики Коломийської міської ради.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.03.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_6 підтримав заяву та просив встановити факт постійного догляду за батьком ОСОБА_3 , з підстав зазначених в заяві. Додав, що він дійсно здійснює такий догляд за батьком, при цьому отримує соціальні послуги та соціальну допомогу за це в Управлінні соціальної політики. Для отримання акту встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю до міської ради він не звертався. Крім того, зазначив, що метою звернення із даною заявою до суду є також отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Хоча він не отримував повістку з військомату, він самостійно не з`являвся до військомату та не заявляв про право на відстрочку. На даний час відсутнє рішення про його мобілізацію.

Представник заявника підтримала заяву, просила її задовольнити з зазначених в ній підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності, заяву ОСОБА_2 просив задовольнити.

Представник Заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду звернення, якому зазначив, що ОСОБА_2 на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває з 17.05.2006 р. З 2006 по теперішній час до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не прибував, заяв чи звернень стосовно права на відстрочку згідно ст..23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідні підтверджуючі документи не надавав.

Представники Заінтересованої особи Коломийська міська рада та Управління соціальної політики Коломийської міської ради в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьком заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 23.05.1987 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.10)

ОСОБА_2 є пенсіонером за інвалідністю, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 28.02.2023 року (а.с.14)

Відповідно до довідки МСЕК №214495 від 11.01.2023 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням без переогляду з 01.01.2023, останньому протипоказана важка фізична праця (а.с.15)

Відповідно до висновку ЛКК №116 від 03.02.2023 та №866 від 27.12.2023 ОСОБА_3 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи (а.с.16,17)

Відповідно до довідки Управління соціальної політики Коломийської міської ради від 05.04.2023 № 501 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та йому призначено соціальну допомогу з 01.02.2023 по 31.01.2024 по догляду за ОСОБА_3 , відповідно до Постанови КМУ від 23.09.2020 року №859 «Про деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (а.с.19).

Відповідно до акту №3 від 21.12.2023, складеному комісією в складі голови ОСББ «Костомарова-1» ОСОБА_7 , мешканців кВ.11 ОСОБА_8 та кВ.6 ОСОБА_9 , обстежено АДРЕСА_2 та встановлено, що станом на 01.12.2023 фактично в квартирі проживають: ОСОБА_3 - батько, ОСОБА_4 - мати, ОСОБА_2 , останній проживає без реєстрації. (а.с.18)

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 27.12.2023 року. остання завила, що морально і фізично не може здійснювати догляд за своїм батьком ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 , оскільки постійно працює і проживає в м. Івано-Франківськ (а.с.20)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що знайомі із заявником більше п`яти років, їм відомо, що батько заявника хворіє на цукровий діабет та є інвалідом. Заявник здійснює за ним догляд: купує ліки, возить до лікарів, готує їжу та займається хатніми справами. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд за батьком заявника немає, оскільки мати також похилого віку і потребує допомоги в побуті, а сестра заявника проживає в м. Івано-Франківськ.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами другою, сьомою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_2 вказував, що встановлення факту постійного догляду за батьком необхідне йому для отримання соціальних прав, як особи, яка здійснює догляд, представництва інтересів батька в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, а в судовому засіданні заявив ще одну мету звернення, а саме для отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з преамбулою Закону України «Про соціальні послуги» цей Закон визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до пунктів 10, 15 частини першої статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги. Складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно. Чинниками, що зумовлюють складні життєві обставини, зокрема, визнається похилий вік особи, часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті, невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про соціальні послуги» підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 25 Порядку організації надання соціальних послу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587 (далі - Порядок) для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.

Відповідно до пункту 36 Порядку після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів уповноважений орган протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі (пункт 37 Порядку).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Порядок отримання акту встановлення здійснення догляду регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 року "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України".

Відповідно до положень п.2-1 вказаної Постанови акт встановлення ф акту здійснення догляду за особою з інвалідністю I чи II групи складається на підставі звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. На підставі такого звернення особи з інвалідністю I чи II групи або особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення ф акту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням.

Таким чином, діючим законодавством визначено позасудовий порядок встановлення статусу надавача соціальних послуг, в тому числі і по догляду за особою з інвалідністю, а також встановлення факту здійснення догляду та складення відповідного акту.

До подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29.03.2024 року у справі № 378/760/23, який враховано судом при ухвалені даного судового рішення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є отримувачем соціальних послуг, а саме останній перебуває на обліку в Управлінні соціальної політики Коломийської міської ради та йому призначено соціальну допомогу як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Отже заявник реалізував свої соціальні права як особа, яка здійснює догляд, доказів відмови в надані йому таких послуг або навності перешкод в їх отриманні не надано.

Крім того, заявником не доведено, що він звертався до відповідного ТЦК та СП із заявою про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації та отримав відмову через відсутність доведеного факту здійснення догляду за батьком, як за особою з інвалідністю. Заявник також не довів, що він не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (акт встановлення факту здійснення догляду за особою з інвалідністю), заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до пред`явлення заяви до суду він звертався до відповідних органів за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Таким чином, враховуючи, що законом визначений позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з інвалідністю, який просив встановити заявник, та відсутності доказів спроби отримати відповідний документ, який посвідчував би такий факт, у визначений законом спосіб, суд вважає, що заява ОСОБА_2 не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року, якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.255, 293, 315-319, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Суддя: Третьякова І. В.