Справа № 172/92/24
Провадження № 2/172/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

Представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно акта про передачу будинка у власність позивача від 24.05.1982, складеного за участі представника совхозу Забойщик, голови Комишуваської сільської ради та позивача, затвердженого Попаснянським районним виконавчим комітетом, та на підставі постанови Ради Міністрів СРСР №П-089052, позивачу були передані у власність будинок та надвірні будови, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 10.01.1992 Первомайським бюро технічної інвентаризації, право власності на вищезазначений будинок зареєстровано за позивачем в реєстровій книзі номер 8 за реєстровим номером 1249. З 1997 року по 2022 рік позивач проживав у вищевказаному будинку, що підтверджується відповідною відміткою на 11-й сторінці його паспорта громадянина України.

24.02.2022 російська федерація в порушення пункту 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй здійснила акт військової агресії проти України, що вбачається зокрема з Резолюції Генеральної асамблеї ООН від 02.03.2022 (A/RES/ES-11/1).

З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини позивач був вимушений переміститись з місця свого проживання до м. Павлоград Дніпропетровської області.

Позивачу відомо, що внаслідок військових дій, спричинених агресією російською федерацією проти України, його будинок був пошкоджений (знищений). Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень будинку на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивача спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце на Луганщині, зокрема і в сел. Комишуваха.

Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення свого будинку, пошкодженого внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивач звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області. Рішенням державного реєстратора від 16.01.2024 №71139257 позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось "актуалізувати" відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому позивачем компенсації для відновлення свого будинку, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на будинок, позивач звертається до суду з цим позовом.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 53,7 кв. м, житловою площею 39,5 кв. м; сіни літ. а, загальною площею 20,5 кв. м; ґанок літ. к, загальною площею 1,6 кв. м; сарай літ. Б, загальною площею 10,9 кв. м; погріб літ. В, загальною площею 6,3 кв. м; гараж літ. Г, загальною площею 19,1 кв. м; сарай літ. Д, загальною площею 14,2 кв. м; сарай літ. Е, загальною площею 18,5 кв. м; зливна яма літ. Ж, загальною площею 2,3 кв. м; вбиральня літ. У, загальною площею 1,1 кв. м; ворота з калиткою №1; забор №2; забор №3; забор №4; водопровід з колодязем №5,6.

Ухвалою судді від 24.01.2024 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Ханатов М.М. надав суду заяву про визнання позовних вимог в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також просив проводити розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З копії довідки від 10.12.1991 року виданої директором совхозу "Забойщик" видно, що (мовою оригіналу) справка дана ОСОБА_3 в том, что он действительно выплатил в совхоз Забойщик ссуду за переселенческий домик в размере 2314 руб.

З копії акту про передачу будинка у власність від 24.05.1982, складеного за участі представника совхозу Забойщик, голови Комишуваської сільської ради та позивача, затвердженого Попаснянським районним виконавчим комітетом, та на підставі постанови Ради Міністрів СРСР №П-089052 видно, що позивачу були передані у власність будинок та надвірні будови.

З копії 11 сторінки паспорту громадянина України позивача видно, що позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії технічного паспорту № НОМЕР_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , УССР видно, що власником цього будинку є ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей щодо об`єкта нерухомого майна відомості відсутні.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи суд встановив, що позивачу у 1982 році були передані у власність будинок та надвірні будови, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту про передачу будинку у власність складеного за участі представника совхозу Забойщик, голови Комишуваської сільської ради та позивача, затвердженого Попаснянським районним виконавчим комітетом, та на підставі постанови Ради Міністрів СРСР №П-089052, право власності у встановленому законом порядку не оформив. В результаті повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, змушений був виїхати з місця реєстрації і постійного проживання за вищевказаною адресою.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 316, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 53,7 кв. м, житловою площею 39,5 кв. м; сіни літ. а, загальною площею 20,5 кв. м; ґанок літ. к, загальною площею 1,6 кв. м; сарай літ. Б, загальною площею 10,9 кв. м; погріб літ. В, загальною площею 6,3 кв. м; гараж літ. Г, загальною площею 19,1 кв. м; сарай літ. Д, загальною площею 14,2 кв. м; сарай літ. Е, загальною площею 18,5 кв. м; зливна яма літ. Ж, загальною площею 2,3 кв. м; вбиральня літ. У, загальною площею 1,1 кв. м; ворота з калиткою №1; забор №2; забор № НОМЕР_3 ; забор №4; водопровід з колодязем №5, 6.

3. Стягнути з Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк