Справа № 489/2728/23
Провадження № 2-п/489/12/24
Ухвала

Іменем України

19 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судових засідань Савковою К.А.,

за участі представників відповідача Обуховської Р.В., Одинцової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Обуховської Регіни Володимирівни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року по справі № 489/2728/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Мотивуючи вимоги тим, що жодних повідомлень про розгляд вказаної справи відповідач не отримувала, а тому не могла бути присутньою у жодному судовому засіданні. Про існування рішення суду відповідач дізнався лише 23.01.2024 випадково через сайт Судової влади. Представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи 31.01.2024.

При винесенні заочного рішення по справі № 489/2728/23 судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Як обґрунтування необхідності скасування та перегляду заочного рішення, представник відповідача зазначає, що суд не врахував наявність неповнолітньої дитини сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та наявність іншого рухомого майна, придбаного під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Відповідач була позбавлена звернутися із зустрічним позовом про поділ іншого рухомого майна.

В судовому засіданні представники заявника вимоги підтримали. Просили суд скасувати заочне рішення у цивільній справі № 489/2728/23 від 05.12.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надійшла заява в якій представник позивача пропонує відкласти розгляд зазначеної заяви. Але поважності причин не зазначено.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України неявка осіб належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, вислухавши представника заявника, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року судом вирішено: визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі грн. 7314 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що усі судові повістки з повідомленням про дату, час та місце судового засідання, що були направлені відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Всі процесуальні документи по справі та судові повістки направлялись ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ., за адресою реєстрації відповідача.

До суду надійшли зворотні повідомлення про вручення судової повістки, про виклик ОСОБА_1 у судові засідання, які призначені на 04 липня 2023 року ( а.с. 24), 05 вересня 2023 року (а.с. 32), 12 жовтня 2023 (а.с. 37) та на 05 грудня 2023 (а.с. 46).

Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Таким чином, з огляду на зазначені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинна була знати про розгляд справи у суді, відповідно до п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається особою, якої вручено судову повістку, однак у судові засідання не з`являлася, заперечень на позов не подавала, свою позицію щодо позовних вимог не висловлювала.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як обґрунтування необхідності скасування та перегляду заочного рішення, представник відповідача зазначає, що суд не врахував наявність неповнолітньої дитини сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні відповідача. Представники ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомили, що наявні правові підстави для відступлення від рівності часток при проведенні розподілу нерухомого майна подружжя, але жодного доказу в підтвердження цього суду не надали.

Також вказували про наявність іншого рухомого майна, придбаного під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Відповідач була позбавлена звернутися із зустрічним позовом про поділ іншого рухомого майна.

При цьому представник заявника не зазначає яким чином порушені права відповідача прийнятим рішенням, не наводить доказів та ґрунтовних аргументів для прийняття іншого рішення по справі.

Наявність іншого рухомого майна, придбаного під час перебування у зареєстрованому шлюбі не позбавляє відповідача звернутися до суду з позовом про його розподіл.

В даному випадку, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суд дійшов висновку, що сукупність підстав необхідних для скасування заочного рішення, з огляду на недоведеність обставин які б могли вплинути на суть постановленого рішення відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає що підстави для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного чи загального позовного провадження відсутні та заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Обуховської Регіни Володимирівни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено «19» березня 2024 року.