Справа № 750/4285/24
Провадження № 4-с/750/7/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни,

заінтеренсована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. від 13 березня 2024 року ВП № 60622026 про виправленя помилки у процесуальному документі.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою було внесено зміни у постанову «Про скасування процесуального документу» від 04 березня 2024 року у виконавчому провадженні № 60622026, а саме замість слів «керуючись абзацом 4 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено «керуючись абзацом 2 частини 3 статті» 74 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, у первісній редакції постанови від 04 березня 2024 року про скасування процесуального документу вона була винесена на підставі того, що керівник вищого органу державної виконавчої служби виявив порушення вимог закону, визначив їх своєї постановою та надав доручення начальнику Деснянського відділу ВДВС щодо скасування постанови від 18 травня 2023 року про закінчення виконавчого провадження. В редакції постанови від 04 березня 2024 року про скасування процесуального документу, з урахуванням змін внесених оскаржуваною постановою, вона була винесена начальником Деснянського відділу ВДВС з власної ініціативи при здійсненні контролю за рішеннями підпорядкованого державного виконавця. Таким чином, зміни внесені оскаржуваною постановою у постанову від 04 березня 2024 року про скасування процесуального документу, повністю змінили її суть. Застосування в оскаржуваній постанові певної норми закону (пункту, частини, статті) не може вважатися граматичною чи арифметичною помилкою в розумінні абзацу 3 частини 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим зміна норм застосованого закону у первісній редакції постанови іншою нормою закону у постанові про виправлення описки, не допускається та є неправомірною.

Також, заявник просив стягнути із суб`єкта оскарженя на його користь 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. подала до суду письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначила, що при розгляді скарги ПАТ «Укрсиббанк» на бездіяльність державного виконавця, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання, проведено перевірку законності дій державного виконавця при виконані виконавчого провадження № 60622026, в ході якої 04 березня 2024 року було скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18 травня 2024 року. При винесенні вказаної постанови начальником Відділу в ній було помилково зазначено «керуючись абзацем 4 частини третьої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадженя», замість «керуючись абзацем 2 частини третьої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадженя», яка була виправлена постановою від 13 березня 2024 року. Вказана постанова про виправленя помилки у процесуальному документі відповідає вимогам законодавства про виконавче провадження, прийнята в межах повноважень та у спосіб і у формі, що визначені нормами чинного законодавства, а відсутність у ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадженя» у переліку помилок випадку можливості виправлення описки, якою є помилка в одній цифрі не може свідчити про незаконність самої постанови. Можливість виправлення описок передбачена всіма процесуальними кодексами, а також із врахуванням людського фактору, є звичайною практикою. Виправлення помилок у виконавчому провадженні, здійснені державним виконавцем не є підставою для визнання оспорюваної постанови незаконною, оскільки така постанова не є заходом примусового стягнення. Також, вказана постанова про виправлення помилки не змінює змісту процесуального документу, оскільки не змінює сторін виконавчого провадження або розмір стягнення та інше. Виправлення помилки у даному випадку не впливає на права та законні інтереси сторін виконавчого провадження, на хід виконавчого провадженя та не змінює зміст жодної постанови державного виконавця. Крім того, законом передбачено право як начальнику відділу, так і державному виконавцю із власної ініціативи виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки.

Представник заявника у судовому засідані скаргу підтримав та просив задовольнити.

Начальник Деснянського відділу ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. надіслала до суду клопотання про розгляд скарги без її участі та без участі представника відділу, просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

На виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадженя № 60622026 з примусового виконання виконавчого листа № 750/10070/15-ц, виданого 24 листопада 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3231,29 доларів США заборгованості по кредиту.

З інформації суб`єкта оскарження вбачається, що відповідно до заяви стягувача, кошти підлягали стягненню з боржника ОСОБА_2 .

Виконавче провадження відкрито 18 листопада 2019 року.

18 травня 2023 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вказала у своєму запереченні суб`єкт оскарження, при розгляді скарги ПАТ «Укрсиббанк» на бездіяльність державного виконавця, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання, проведено перевірку законності дій державного виконавця при виконані виконавчого провадження № 60622026, в ході якої 04 березня 2024 року було скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 18 травня 2023 року.

Постановою начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. від 04 березня 2024 року було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 60622026 від 18 травня 2023 року (а.с. 6-7).

Постановою начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Т.О. від 13 березня 2024 року про виправлення помилки у процесуальному документі внесено виправлення до постанови про скасування процесуального документа від 04 березня 2024 року у виконавчому провадженні № 60622026, а саме: замість «керуючись абзацем 4 частини третьої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадженя», зазначено «керуючись абзацем 2 частини третьої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадженя» (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

У своїй постанові від 16 жовтня 2020 року у справі № 814/758/17 Верховний суд зазначив, що відсутність у ч. 3 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» у переліку помилок, випадку можливості виправлення описки, якою є помилка в одній цифрі дати видачі виконавчого напису та одній цифрі ідентифікаційного коду боржника, не свідчить про незаконність дій державного виконавця. Можливість виправлення описок у судових рішеннях передбачено всіма процесуальними кодексами, та з врахуванням людського фактору є звичайною практикою при розгляді судових справ (ст.169 КАС України, ст. 89 ГПК України, ст. 219 ЦПК України, ст. 379 КПК України).

Постанова про виправлення помилок у ряді постанов виконавчого провадження не змінює їх змісту, оскільки їх виправлення у даному випадку не змінює сторін виконавчого провадження або розмір стягнення та предмет арешту.

Подібну позицію зайняв Верховний Суд у своїй постанові від 15 липня 2020 року у справі № 711/12474/14-ц.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи, що винесена 13 березня 2024 року суб`єктом оскарження постанова «Про виправлення помилки у процессуальному документі» не впливає на права та законні інтереси сторін, на хід виконавчого провадження та не змінює зміст жодної постанови державного виконавця, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 258-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова