Справа №295/5867/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

23 квітня 2024 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

18.04.2024 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_1 ; стягнути на її користь з відповідача , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України).

В частині 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що відповідачем у справі є іноземець та його місце проживання зареєстроване в іншій країні, суд позбавлений можливості перевірити зареєстроване місце проживання відповідача у порядку, визначеному ЦПК України.

При цьому, до позову не долучені докази, зі змісту яких можна встановити зареєстроване місце проживання відповідача і що воно відповідає адресі, зазначеній у позові, а також не зазначено адресу чеською мовою.

Водночас, суд звертає увагу, що в позовній заяві позивач вказує місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , натомість зі змісту копії з долученого до позовної заяви перекладу свідоцтва про народження ОСОБА_3 , батько дитини відповідач, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, відомості щодо місця проживання відповідача, які містяться в позовній заяві, та в документах, долучених до неї, суперечливі за змістом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є громадянином іноземної держави, який проживає за межами України.

Частиною 8 статті 130 ЦПК України передбачено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Нормами ст. 498 ЦПК України встановлено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Договір між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах ратифіковано Законом №2927-III (2927-14) від 10.01.2002 (далі - Договір між Україною та Чеською Республікою).

Статтею 4 Договору між Україною та Чеською Республікою визначено, що при застосуванні положень цього Договору центральний орган України користуватиметься українською мовою, а центральний орган Чеської Республіки - чеською мовою. Прохання про надання правової допомоги та додані документи складаються мовою запитуючої Договірної Сторони і супроводжуються офіційним перекладом мовою запитуваної Договірної Сторони, оформленим відповідно до законодавства запитуючої Договірної Сторони. Відповідь на прохання про правову допомогу та додані документи складаються мовою Договірної Сторони, яка надає правову допомогу.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначений Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 №1092/5/54 (далі Інструкція).

Пунктами 2.1, 2.1.1 Інструкції визначено, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Згідно з п. 2.3. Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

З огляду на те, що відповідач є іноземцем та проживає за межами України, вручення документів відповідачу необхідно здійснювати у порядку, визначеному ст. 498 ЦПК України шляхом звернення з відповідним судовим дорученням до компетентного органу іноземної держави, до якого мають бути додані документи мовою запитуваної сторони, у даному випадку чеською.

Таким чином, позивач повинна додати до позовної заяви копію позовної заяви та доданих до неї документів для направлення відповідачу також на чеській мові, які повинні бути засвідчені в установленому порядку, або судом буде залучений перекладач для здійснення відповідного перекладу.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинен бути зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами пункту 2 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 ЦПК України.

Згідно з п.п. 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, витрати на оплату послуг перекладача належать до судових витрат, які відповідно до положень ст. 141 ЦПК України несуть сторони.

Разом з тим всупереч п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутній орієнтований розрахунок судових витрат щодо залучення до участі в справі перекладача, оскільки виходячи з обставин справи вбачається, що до участі в справі необхідне залучення перекладача, в тому числі для перекладу процесуальних документів, які передбачені для направлення відповідачу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач, який є громадянином іноземної держави, володіє українською мовою на рівні, достатньому для розуміння процесуальних документів.

Нормами ч. 1 ст. 134, ч. 1 ст. 135 ЦПК України передбачено, що суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи; суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Таким чином, позивачу слід надати суду уточнений позов з урахуванням вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивачка подала позов, який не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 187України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька