Справа 206/498/24
Провадження 2/206/517/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 квітня 2024 року у залі суду в місті Дніпрі Самарський районній суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 року до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська від позивача засобами поштового зв`язку надійшов позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В прохальній частині позову позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 вересня 2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя у сторін не склалось через несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки, шлюбні стосунки припинено. На теперішній час спільно вже не проживають впродовж тривалого часу. Також в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 . Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та Відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини. У зв`язку із чим позивач вимушена була звернутись із даним позовом до суду (а.с. 2-5).

У судові засідання позивач не з`явилась. Подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 31).

Відповідач у судові засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. В матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 27, 29), у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 21).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

26.04.2024 року оголошено рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_5 уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №284, про що 07 вересня 2013 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що міститься відповідний актовий запис №320 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 березня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов`язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст 3-13, 141, 235, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.

Суддя А.О. Сухоруков