Справа №756/8525/23
Провадження №2/359/439/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Самчук М.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У липні 2023 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 2 квітня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_4 договір про надання споживчого кредиту №0, за яким АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язався надати кредит у розмірі 72500 доларів США, а ОСОБА_4 зобов`язалась щомісячно до 2 квітня 2018 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,50% річних. В цей же день АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 договір поруки №164133 та з ОСОБА_3 договір поруки №194131, за якими кожен з них зобов`язався відповідати за невиконання ОСОБА_4 грошових зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з тим, що вона не виконувала належним чином означені зобов`язання, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2010 рокусолідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» був стягнутий борг за договором про надання споживчого кредиту №0 від 2 квітня 2008 року в розмірі 702036 гривень 16 копійок. 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу №1, за яким відступив право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 2 квітня 2008 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 3 вересня 2012 року було замінено ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» в якості стягувача у виконавчому листі №2-1189/11, виданого Оболонським районним судом м. Києва 23 травня 2011 року, з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2010 року. Відповідачі продовжують ухилятись від повернення вказаного боргу. Тому ТОВ «Кей-Колект» просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань з 26 червня 2020 року по 26 червня 2023 року в розмірі 342088 гривень 46 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум за період часу з 26 червня 2020 року по 26 червня 2023 року в розмірі 63211 гривні 15 копійок.

У лютому 2024 року ТОВ «Кей-Колект» подало заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.132-134): просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань з 26 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 116091 гривні 03 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум з 26 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 35082 гривень 57 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 липня 2023 року (а.с.30) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Вердикт Капітал», була розподілена судді Оболонського районного суду м. Києва Луценку О.М.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року (а.с.31-32) цивільну справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2023 року (а.с.38) вбачається, що цивільна справа була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року (а.с.40) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2023 року (а.с.86) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 лютого 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.141), було прийнято до розгляду заяву ТОВ «Кей-Колект» про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 березня 2024 року (а.с.149-150) було виправлено описку в ухвалі судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Представник позивача ОСОБА_5 не з`явилась у судове засідання та направила заяву (а.с.124-125), в якій просила задовольнити позов та розглянути справу у її відсутності.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 не визнають позов та посилаються на те, що кредит за договором про надання споживчого кредиту №0 від 2 квітня 2008 року був наданий відповідачу в іноземній валюті. Кредитор самостійно, звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу, визначив його в гривневому еквіваленті, погодився з заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2010 року, яким стягнуто борг в гривні. Ці обставини свідчать, що ТОВ «Кей-Колект» не має права на стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. Тому ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 просять відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися в судове засідання, вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.59, 60, 66, 67, 88, 89, 97-98, 106, 107, 113, 120-123, 144, 145, 151, 152).

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2 квітня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_4 договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.12-16), за яким АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язався надати кредит у розмірі 72500 доларів США, а ОСОБА_4 зобов`язалась щомісячно до 2 квітня 2018 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,50% річних.

2 квітня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» уклав з ОСОБА_2 договір поруки №164133 (а.с.17) та з ОСОБА_3 договір поруки №194131 (а.с.18) , за якими кожен з них зобов`язався відповідати за невиконання ОСОБА_4 грошових зобов`язань за кредитним договором №0 від 2 квітня 2008 року.

Спірні правовідносини регулюються главою 47 «Забезпечення виконання зобов`язання» та главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 8 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19) за змістом ст.625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч.1-ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

б. норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2010 року(а.с.100) солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» був стягнутий борг за договором про надання споживчого кредиту №0 від 2 квітня 2008 року в розмірі 702036 гривень 16 копійок.

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу №1, за яким відступив право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 2 квітня 2008 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 3 вересня 2012 року (а.с.19, 20) ПАТ «УкрСиббанк» було замінено на ТОВ «Кей-Колект» в якості стягувача у виконавчому листі №2-1189/11, виданого Оболонським районним судом м. Києва 23 травня 2011 року, з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 грудня 2010 року.

Стягнення в судовому порядку з відповідачів боргу за кредитним договором не припинили грошові зобов`язання за означеним договором. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_4 , її представник ОСОБА_6 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не подали жодного доказу на підтвердження того, що після ухвалення рішення суду вони хоча б частково повернули борг за кредитним договором. Тому на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у відповідачів виник додатковий обов`язок сплатити ТОВ «Кей-Колект» суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань з 26 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 116091 гривні 03 копійок (702036,16 х ((99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100)) - 702036,16), а також три проценти річних від прострочених сум з 26 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 35082 гривень 57 копійок (702036,16 x 3 % x 608 : 365 : 100). Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком, приєднаним до заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.137).

При цьому суд критично оцінює посилання ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6 на відсутність права у ТОВ «Кей-Колект» нараховувати три проценти річних від прострочених сум та суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань з огляду на отримання відповідачем кредиту в іноземній валюті. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 8 грудня 2022 року в справі №921/542/20, за змістом якої кредитор, який, користуючись наданим йому процесуальним правом, визначив заборгованість за валютним кредитом у пред`явленому ним позові у національній валюті - гривні, що була задоволена судом та стягнута з боржника у цій валюті, має право за частиною другою статті 625 ЦК України на нарахування інфляційних втрат на таку заборгованість боржника за весь час прострочення виконання ним грошового зобов`язання. Близького за змістом висновку щодо права кредитора на нарахування індексу інфляції у разі визначення ним зобов`язання в національній валюті - гривні дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №340/385/17.

З огляду на це суд висновує, що солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» належить стягнути суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 116091 гривні 03 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум у розмірі 35082 гривень 57 копійок.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ТОВ «Кей-Колект» сплатило судовий збір у розмірі 6079 гривень 49 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №625 від 27 червня 2023 року (а.с.22). Водночас, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, ТОВ «Кей-Колект» мало сплатити судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок, що становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Пред`явлений позов задоволений повністю.

З огляду на це суд висновує, що з кожного з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 894 гривень 67 копійок (2684,00 : 3).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 116091 гривні 03 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум у розмірі 35082 гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» витрати на оплату судового збору в розмірі 894 гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» витрати на оплату судового збору в розмірі 894 гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» витрати на оплату судового збору в розмірі 894 гривень 67 копійок.

Повний текст рішення суду складений 18 березня 2024 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта