Справа № 462/3840/24
УХВАЛА

07 травня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про встановлення факту що має юридичне значення,

встановив:

06.05.2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Назаркевич С. М. через систему «Електронний суд» звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що заявник самостійно виховує неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Такий порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить встановити факт, що він самостійно виховує неповнолітню дочку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу рішенням Мелітопольського міськрайонним судом Запорізької області від 23.09.2021 року, залишилась проживати з батьком. Як зазначає заявник, ОСОБА_3 у 2021 році вдруге вийшла заміж та на даний момент проживає на окупованій території.

Необхідність встановлення даного факту заявником обґрунтована тим, що таке надасть можливість отримання різного роду соціальних допомог в т.ч. як малозабезпеченій сім`ї, отримання заявником додаткової відпустки, виїзду доньки за кордон без отримання згоди матері, отримання тимчасової допомоги на доньку, тощо.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Положеннями ч. 2-3 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164СК України).

Таким чином, встановлення обставин щодо ухилення одного з батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини, та встановлюється під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав, що розглядається в порядку позовного провадження.

З врахуванням наведеного, встановлення факту самостійного виховання дитини батьком може бути пов`язане з наступним вирішення спору про право, а саме про позбавлення батьківських прав матері щодо дитини, з даної заяви вбачається спір про право, у зв`язку з чим, не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Враховуючи наведене, така і у відкритті провадження належить відмовити, роз`яснивши заявнику його право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи наведене наведені приписи законодавства та встановлені їм відповідні правовідносини, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, в зв`язку з чим у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про встановлення факту що має юридичне значення - відмовити.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) повернути з державного бюджету платнику сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції 0.0.1 від 05.05.2024 року в розмірі 605,60 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал ухвали.