УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м.Суми

Справа №591/873/21

Номер провадження 22-з/816/18/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до представництва «КІМАКР АЕМ ЛТД», компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» про поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано компанію «КІМАКР АЕМ ЛТД» внести до трудової книжки ОСОБА_1 відомості щодо її прийняття та звільнення з роботи відповідно до укладеного трудового договору від 03 липня 2020 року № 15. Стягнуто з компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпусток в сумі 4 658,60 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» на користь держави судовий збір в розмірі 1 816 грн.

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2022 року в оскаржуваній частині - без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Сумського апеляційного суду від 23 червня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД», компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» від 03 листопада 2020 року № 468 к/з/тр про звільнення ОСОБА_1 , поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасовано наказ представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» від 03 листопада 2020 року № 468 к/з/тр про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді менеджера з питань регіонального розвитку представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД».

Стягнуто з компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 122288,25 грн та 10000 грн у рахунок компенсації завданої їй моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» на користь держави понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2724 грн, апеляційний перегляд справи в сумі 4086 грн та касаційний перегляд справи в сумі 5448 грн.

Додатковою постановою Сумського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року стягнуто з представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 10000 грн, за апеляційний перегляд справи в розмірі 20000 грн та за касаційний перегляд справи в розмірі 15000 грн.

Постановою Верховного Суду від 21 грудня 2023 року касаційну скаргу представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» залишено без задоволення, постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року залишено без змін.

Відновлено дію постанови Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 122288,25 грн та 10000 грн завданої моральної шкоди.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 поштою подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з представництва компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» 15000 грн витрат за надану правничу допомогу в касаційному суді та 10000 грн в апеляційному суді у зв`язку розглядом заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Учасники справи повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В матеріалах справи містяться подані позивачкою ОСОБА_1 письмові докази, які на її думку підтверджують понесені під час розгляду справи в касаційному суді витрати за надану адвокатом Грінченком В.В. правничу допомогу на загальну суму 15000 грн.

Відповідно до п.п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Як зазначалось вище, Верховний Суд постановою від 21 грудня 2023 року постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року залишив без змін, тобто новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Водночас, відповідно до п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, Верховний Суд не вирішував, у компенсації вказаних витрат не відмовляв. У порядку ст. 270 ЦПК України питання компенсації позивачці понесених нею витрат за правничу допомогу суд касаційної інстанції не вирішував. Натомість, суд апеляційної інстанції не може здійснювати оцінку, зокрема, співмірності понесених заявницею витрат на правничу допомогу з наданими адвокатом послугами в касаційному суді, з`ясовувати інші обставини надання правничої допомоги в касаційному суді. ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для компенсації ОСОБА_1 10000 грн витрат за надану адвокатом Грінченком В.В. правничу допомогу в апеляційному суді у зв`язку з розглядом заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Так, укладений між ОСОБА_1 і керуючим адвокатським бюро Грінченком В.В. договір № 1/2024 про надання правової допомоги від 04 січня 2024 року містить умову про сплату позивачкою на розрахунковий рахунок адвокатського бюро 10000 грн, проте відповідна квитанція чи будь-який інший платіжний документ про сплату вказаної суми позивачкою суду не надано. Крім того, умови договору містять застереження про можливість оплати 10000 грн не пізніше 12 місяців з моменту підписання договору, тобто до 04 січня 2025 року. Факт сплати позивачкою 10000 грн на розрахунковий рахунок адвокатського бюро не доведений, тобто не доведено обставину понесення відповідних витрат.

Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 05 січня 2024 року не містить застережень щодо сплати позивачкою 10000 грн у день його підписання, тобто акт не засвідчує обставину здійснення розрахунку за перелічені в акті послуги адвоката. Акт лише засвідчує перелік наданих послуг та їх загальну вартість.

Відтак, апеляційному суду не надані докази сплати позивачкою 10000 грн за надані адвокатом послуги.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення та вирішення питання розподілу понесених позивачкою витрат по наданій їй професійній правничій допомозі, а тому заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до представництва «КІМАКР АЕМ ЛТД», компанії «КІМАКР АЕМ ЛТД» про поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

В.Ю. Рунов