Справа № 133/1508/23
Провадження № 22-ц/801/881/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 рокуСправа № 133/1508/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Сопруна В. В.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьмінський Юрій Володимирович, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кучерук І.М. в залі суду в місті Козятин Вінницької області, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення,

у цивільній справі № 133/1508/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

Позовні вимоги Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» обґрунтувало тим, що 24 липня 2019 року відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ 45143, держномер НОМЕР_1 , буксируючи причіп держномер НОМЕР_2 , був неуважним та не стежив за технічним станом причепа, в результаті чого сталось від`єднання переднього лівого зовнішнього колеса причепа, яке покотилося на зустрічну смугу руху та зіткнулось з автомобілем «Рено Мастер», держномер НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу КАМАЗ 45143 із причіпом була застрахована за полісами ОСЦПВВНТЗ № НОМЕР_4 від 03 липня 2019 року. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу було завдано механічних пошкоджень. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2019 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач, на підставі страхового акту, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 98 000 грн, внаслідок чого набув право вимоги до відповідача в порядку регресу. За вказаних обставини просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 98 000, 20 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та судовий збір в сумі 2 684 грн.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в порядку регресу у розмірі 98 000 грн та 2 684 грн судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування за даним договором, вина відповідача у порушенні ПДР України, що призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, встановлена постановою суду, що набрала законної сили, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача за завдану шкоду. Розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягнення становить 98 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кузьмінського Ю.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Сопрун В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 квітня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав оцінку тому факту, що позивачем не надано доказів на підтвердження знаходження транспортного засобу, який був під керуванням відповідача, в технічно несправному стані, а постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2019 року не може бути достатнім доказом, що свідчить про несправність автомобіля відповідача. Крім того, відповідач не погоджується із висновком про ремонтну калькуляцію №19-240904 від 09 серпня 2019 року, оскільки вважає, що матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП, менший, ніж вказано у калькуляції, а стягнення страхового відшкодування в порядку регресу протирічить засадам обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також апелянт вказує на пропуск позивачем строку позовної давності.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» указує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. При цьому твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не оскаржував постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, якою останнього визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок того, що ОСОБА_1 не стежив за технічним транспортним засобом. Крім того, страховик не зобов`язаний самостійно призначати експертизу для виплати страхового відшкодування. Також позивач зазначає, що не пропустив строк позовної давності, оскільки в Україні запроваджено воєнний стан, а до цього карантин, в період дії яких строки позовної давності продовжуються до їх закінчення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що полісом №ЕР/143558480 від 03 липня 2019 року цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 - власника автомобіля марки КАМАЗ 4514, держномер. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». З вказаного полісу слідує, що страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 гривень, розмір франшизи становить 2 000 грн. (а.с.7).

24 липня 2019 року, близько 00 год 20 хв. на автомобільній дорозі Н-02, Кременець Біла Церква, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ 45143-013-15, держномер НОМЕР_1 , буксируючи причіп держномер НОМЕР_2 , був неуважним та не стежив за технічним станом причепа, в результаті чого сталось від`єднання переднього лівого зовнішнього колеса причепа, яке покотилось на зустрічну смугу руху та зіткнулось з автомобілем «Рено Мастер», держномер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та з`їхало в кювет по ходу руху, завдавши механічних пошкоджень.

09 серпня 2019 року проведено ремонтну калькуляцію ушкоджень, завданих автомобілю «Рено Мастер», держномер НОМЕР_3 (а.с.17-19).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля марки «Рено Мастер», держномер НОМЕР_3 , є ТзОВ «1001 ДРІБНИЦЯ» (а.с.16).

Заявою №04 від 19 вересня 2019 року ТзОВ «1001 ДРІБНИЦЯ» звернулося до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» для виплати страхового відшкодування (а.с.24-25).

Страховим актом №04 від 19 вересня 2019 року факт ДТП, яка сталась 24 липня 2019 року, визнаний ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страховим випадком, та прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування, яка становить 98 000 грн. (а.с.25).

Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування до справи №04 від 19 вересня 2019 року, щодо автомобіля «Рено Мастер», держномер НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, сума страхового відшкодування становить 98 000 грн. (а.с.20-23).

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2019 року у справі № 133/1979/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12).

Згідно з платіжним дорученням № ЗР082466 від 27 вересня 2019 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено відшкодування в розмірі 98 000 грн (а.с.26).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи викладене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з частинами четвертою, шостою статті 19, частиною першою статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.07.2019, є встановленим та не підлягає доказуванню. Оскільки, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено виплату страхового відшкодування за договором страхування, до нього перейшло право регресної вимоги до відповідача за завдану шкоду.

Зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 України).

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору.

Зокрема, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

За змістом статей 9,22-28,35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Так, відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України)

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Абзацом 2 частини 1 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи.

Оскільки наявний перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що характеризується заміною кредитора: потерпілий, яким є страхувальники передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Відповідно до пп. г пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2019 року, яка набрала законної сили 08 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Підставою для настання відповідальності за ст. 124 КУпАП стало те, що ОСОБА_1 не стежив за технічним станом причепа.

Зазначені обставини, на підставі ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність підстав для стягнення з нього страхового відшкодування в порядку регресу, а також доводи про недоведення вчинення ДТП внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

За правилом п. 36.2 ст. 36 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами було досягнуто розміру страхового відшкодування, розмір завданої шкоди відповідачем не оспорювався, а тому, суд першої інстанції не мав повноважень для його перегляду, а тому твердження скаржника в цій частині є необґрунтованими. Крім того, апеляційний суд зауважує, що незгода із розміром шкоди, завданої внаслідок вчиненого ДТП, не впливає на суму виплаченого страхового відшкодування для стягнення в порядку регресу якого позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Щодо строків позовної давності апеляційний суд зауважує наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частиною шостою статті 261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Отже, строк позовної давності при регресі починає обчислюватися з того моменту, коли страховик виплатив відшкодування.

Матеріалами справи встановлено, що 27 вересня 2019 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило відшкодування на рахунок ТзОВ «1001 Дрібниця». Таким чином, строк позовної давності мав закінчитись 27 вересня 2022 року.

Однак, згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Виходячи із приписів пунктів 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину та воєнного стану.

З 12 березня 2020 року на усій території України був встановлений карантин, а з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Зважаючи на викладене, звертаючись до суду із позовом 05 травня 2023 року, позивач звернувся в межах продовженого строку позовної давності.

Відтак правильно встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузьмінський Юрій Володимирович, залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун