РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Федоренко П.П. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю. Позовні вимоги мотивувала тим, що позивачу ОСОБА_4 на підставі договору дарування на праві приватної часткової власності належить 13/50 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель, по АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками житлового будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вказаний житловий будинок розділений на три частини, кожна з яких є самостійним об`єктом, бо має окремі входи, належні комунікації огороджені парканами та мають окремі господарські побудови. Більш того кожна сторона частини житлового будинку має земельну ділянку. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0391га кадастровий номер :00:003:4431, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7603280. Відповідно до акту погодження меж землекористування усі суміжні землекористувачі підписали його, що є підтвердженням відсутності спору щодо меж. У фактичному користуванні позивача перебуває частина житлового будинку загальною площею 72,4 кв.м., до якої входить: коридор - 4,0 кв.м.; комора 3,7 кв.м.; кімната 13,1 кв. м.; кімната 15,7 кв.м.;веранда 7,4 кв.м.; кухня 10.9 кв.м.; кімната 17,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом від 20.01.2023 року. Маючи намір на укладення договору про виділення частки в натурі позивачем на адресу співвласників житлового будинку за вищезазначеною адресою засобом поштового зв`язку направлено заяву щодо необхідності усім співвласникам звернутись до нотаріуса для укладення договору про виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та його нотаріально посвідчити. 12.06.2023 року позивачем було отримано поштовим направленням лист згоду на виділення частки в натурі вищезазначеного житлового будинку від ОСОБА_3 . Відповіді від іншого співвласника ОСОБА_2 не надходило. Для безперешкодного володіння та користування належним сторонам майном у встановлених частках, позивач неодноразово пропонувала ОСОБА_2 укласти договір про виділ в натурі часток з нерухомого майна та нотаріально посвідчити його, однак ОСОБА_2 , не вчиняє дій щодо укладення такого договору. Добровільно вирішити питання виділу часток за домовленістю сторін неможливо, оскільки ОСОБА_2 , не відповідає на пропозиції позивача щодо укладення договору про виділ в натурі часток з нерухомого майна. За технічними показниками належна частка житлового будинку по АДРЕСА_1 може бути окремою квартирою та поділено.

Ухвалою суду від 08.09.2023 року по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

16.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача адвокат Федоренко П.П. не з`явилася, попередньо надала заяву про проведення судового засідання в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, до суду повернувся конверт з відміткою про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини її неявки суду невідомі, будь-яких заяв та клопотань суду не надала.

Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав.

Третя особи на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, попередньо надала письмові пояснення та заяву, в якій не заперечувала щодо заявлених позовних вимог.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст.ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

ОСОБА_4 на праві приватної часткової власності належить 13/50 частин житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 02.12.2004 року (а.с.9-10,13) та реєстраційним посвідченням від 09.12.2004 року (а.с.11), а іншими співвласниками житлового будинку є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна належна ОСОБА_4 13/50 частка житлового будинку (квартира АДРЕСА_2 , площею 72,4 кв.м. має окремій вихід , має свої комунікації та не залежить від інших мешканців. Використовується як квартира та має технічну можливість виділитись в окрему адресу (а.с.22).

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з нормами ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Частиною 1 ст.364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові №7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених ст.ст.358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.

У справі №6-12цс13, а саме в постанові від 03.04.2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183,358,364, 379, 380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно з ч. 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За таких обставин, зважаючи, що належна позивачці частка нерухомого майна згідно експертного висновку може бути виділена в натурі, оскільки13/50 частин об`єкту є відокремленими та мають окремий вихід, інші співвласники не заперечують проти цього, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4,5,76,77,79,80,83,95,223,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, ст.ст.355-358, 364 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , в натурі в окрему інвентарну одиницю частину 13/50 житлового будинку АДРЕСА_1 у складі приміщень: коридор - 4,0 кв.м.; комора 3,7 кв.м.; кімната 13,1 кв. м.; кімната 15,7 кв.м.;веранда 7,4 кв.м.; кухня 10.9 кв.м.; кімната 17,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності на 13/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями: АДРЕСА_1 , що зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 на житловий будинок №5 у складі приміщень коридор - 4,0 кв.м.; комора 3,7 кв.м.; кімната 13,1 кв. м.; кімната 15,7 кв.м.;веранда 7,4 кв.м.; кухня 10.9 кв.м.; кімната 17,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.