ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6137/17 Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/818/1223/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія:про визнання заповіту недійсним та визнання права власності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2024 року по цивільній справі № 635/6137/17, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Юлія Миколаївна про визнання заповіту недійсним та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

10 січня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №635/6137/17 від 04 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Юлія Миколаївна про визнання заповіту недійсним та визнання права власності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2024 року було повернуто заяву про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Вказала, що відповідно до ст.223 ЦПК України, суд першої інстанції фактично провів розгляд справи в заочного порядку та постановив заочне рішення. Суд не повідомляв її належним чином про розгляд справи. З 01.04.2015 по 16.12.2015 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 16.12.2015 по 03.09.2020 була зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення заяви заявникові, оскарження якої передбачено п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи заяву про перегляд заочного рішення, суд виходив з того, що заочний розгляд у вказаній справі не проводився та рішення за результатом розгляду справи не є заочним в розумінні положень закріплених в ЦПК України. Рішення підлягає оскарженню у загальному порядку. Відповідачка не позбавлена можливості подати апеляційну скаргу в Харківський апеляційний суд. Оскільки у даній справі заочне рішення не ухвалювалося, суд першої інстанції правильно повернув заяву особі, яка її подала.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Як вбачається із пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», не можуть бути об`єктом апеляційного оскарження судові рішення, якщо вони судом не ухвалювались.

Статтею 17 ЦПК України визначено право особи на перегляд справи та оскарження судового рішення.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

За змістом наведених норм, процесуальний закон передбачає можливість апеляційного перегляду судових рішень, які були ухвалені (постановлені) судом у справі. Не можуть бути об`єктом перегляду судові рішення, якщо вони судом не ухвалювались.

Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 282 ЦПК України визначено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Частинами другою та третьою статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у справі було постановлено рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2018 року, яке за своїм змістом не є заочним (а.с.169-173).

Справа розглянута 04.05.2018 за відсутності всіх учасників справи і суд першої інстанції згідно протоколу судового засідання від 04.05.2018 не ухвалював судового рішення про розгляд справи у заочному порядку (а.с.168).

Отже, рішення суду першої інстанції відповідно до частини третьої статті 288 ЦПК України підлягає оскарженню зацікавленими особами у загальному порядку, а саме відповідно до глави 1 розділу V ЦПК України «Апеляційне провадження», встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання апеляційної скарги.

Оскільки зазначене рішення суду першої інстанції не було заочним, а відтак відсутні і підстави для його перегляду в порядку гл. 11 ЦПК України.

Сам по собі розгляд справи у відсутності відповідача не свідчить про заочний характер рішення.

Тому суд першої інстанції правомірно повернув заяву про перегляд заочного рішення, позаяк в справі не ухвалювалося заочного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19 березня 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.