УХВАЛА

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 522/14776/22

провадження № 61-16171св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», державне підприємство «Адміністрація морських портів України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року у складі судді Шестакової Я. В. та постанову Одеського апеляційного сулу від 03 жовтня 2023 року у складі колегії суддів:

Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в якому просив:

- визнати рішення від 21 жовтня 2022 року про проведення зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» недійсними;

- визнати протокол від 28 жовтня 2022 року зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а також рішення, які прийняті згідно даного протоколу, недійсними.

2. Позовна заява мотивована тим, що цими рішеннями було ініційовано проведення зборів та в подальшому припинено його повноваження на виборній посаді голови профспілки, що призвело до порушення його прав як члена профспілкової організації, обраного на виборну посаду.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03 жовтня

2023 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито. Роз`яснено позивачу, що даний спір належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, з оспорювання рішень Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», якими, як вважає позивач, ініційовано проведення зборів та в подальшому припинено його повноваження на виборній посаді голови профспілки, що призвело до порушення прав як члена профспілкової організації, обраного на виборну посаду, не мають характеру трудових, про що свідчить положення статті 221 КЗпП України, які закріплюють застереження стосовно непоширення порядку розгляду трудових спорів на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об`єднань громадян за рішеннями органів, що їх обрали.

5. Спір, що виник, належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності, оскільки пов`язаний з питаннями членства у громадській організації, а тому такий спір має вирішуватися відповідно до статутних документів профспілок та законодавства, яке регулює основи їхньої діяльності.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

6. У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року.

7. Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

8. Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, судами першої та апеляційної інстанцій допущено обмеження права на судовий захист; не враховано, що вказаний спір не є трудовим, а предметом спору не є статутна діяльність відповідача, позовні вимоги не обґрунтовувалися членством позивача у профспілці; не враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07 серпня 2023 року у справі № 757/57736/21.

11. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що предметом спору у даній справі не є статутна діяльність Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Вважає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано та порушено частини перша, третя статті 4 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

12. Також суд не роз`яснив позивачу, до суду якої юрисдикції віднесено розгляд справи за його позовом. При цьому через наявність частини другої статті 124 Конституції України стаття 255 ЦПК України не містить можливості закриття провадження у цивільній справі у зв`язку з її непідсудністю судам взагалі, що суперечить нормам прямої дії основного закону.

13. Судами не враховано, що 02 травня 2023 року ним було подано заяву про зміну предмету позову, в якій з-поміж іншого було виключено посилання на факт членства ОСОБА_1 у профспілці, визначено підставами позову - порушення порядку та процедури прийняття оскаржуваних рішень, їх невідповідність чинним нормам законодавства.

14. Зазначає, що на вимоги про визнання недійсним рішення від 21 жовтня

2022 року про проведення зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» положення частини третьої статті 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не розповсюджуються, проте суд закрив провадження і у цій частині.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

15. У грудні 2023 року до Верховного Суду надійшли відзиви представників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на касаційну скаргу, в яких вони просили касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, посилаючись на те, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив:

-визнати рішення від 21 жовтня 2022 року про проведення зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» недійсними;

- визнати протокол від 28 жовтня 2022 року зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а також рішення, які прийняті згідно даного протоколу, недійсними.

17. Зазначав, що в порушення приписів пункту 6.1 Статуту Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України»та без будь-яких на те правових підстав групою осіб прийнято рішення від 21 жовтня 2022 року про проведення зборів членів профспілкової організації 28 жовтня 2022 року.

18. 28 жовтня 2022 року були проведені збори членів профспілкової організації, якими, зокрема: визнано роботу голови профкому ППОП ДП «АМПУ» Андрія Кравцова незадовільною; визнано дії голови профкому ППОП ДП «АМПУ» Андрія Кравцова такими, що дискредитують діяльність профспілки, виключено Андрія Кравцова із членів ППОП ДП «АМПУ» на підставі пункту 4.4 Статуту ППОП ДП «АМПУ» за протидію в досягненні мети і завдань профспілки, а також за дискредитацію профспілкового членства. Також обрано головою профспілкового комітету (профкому) Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 .

19. Так, згідно з протоколом № 1-28-10/2022 загальних зборів членів профспілкової організації від 28 жовтня 2022 року встановлено наступний порядок денний: 1. Про обрання голови зборів та секретаря зборів, лічильної комісії. 2. Про затвердження порядку денного, регламенту зборів та форми голосування на зборах. 3. Про членство у профспілці. 4 Звіт голови профкому ППОП ДП «АМПУ» про роботу за 2013-2022 роки. Фінансовий звіт голови профкому про надходження та витрачання коштів профспілки за 2013-2022 роки. Затвердження звіту голови профкому. 5. Про визначення кількісного складу та обрання членів профкому, визначення строку їх повноважень. 6. Про обрання голови профкому та визначення строків його повноважень. 7. Про визначення кількісного складу та обрання членів ревізійної комісії, визначення строку їх повноважень. 8. Різне, інші питання діяльності профспілки.

20. У заяві про зміну підстави позову посилався на те, що вирішення спору в частині вимог про визнання недійсним рішення від 21 жовтня 2022 року про проведення зборів членів профспілкової організації не стосується членства ОСОБА_1 в цій профспілковій організації чи статутної діяльності Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а спрямоване на оскарження правочину, який суперечить положенням ЦК України, статті 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суперечить інтересам суспільства та моральним засадам, оскільки скликалось ініціативною групою, а не профкомом.

21. Підставами для звернення з позовом щодо оскарження протоколу

від 28 жовтня 2022 року та рішень, які прийняті згідно даного протоколу, є порушення порядку оголошення та проведення зборів, втручання в проведення даних зборів з боку роботодавця.

22. Статутом Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» не передбачений порядок оскарження рішення зборів членів профспілкової організації, в тому числі й щодо виключення з членства профспілкової організації.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

23. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі та відзивах на касаційну скаргу доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

24. Як зазначалося вище, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання рішення від 21 жовтня 2022 року про проведення зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України» недійсними; визнання протоколу від 28 жовтня 2022 року зборів членів Первинної профспілкової організації працівників державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а також рішення, які прийняті згідно даного протоколу, недійсними.

25. Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходили з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, не мають характеру трудових, а спір, що виник, належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності, оскільки пов`язаний з питаннями членства у громадській організації, тому такий спір має вирішуватися відповідно до статутних документів профспілок та законодавства, яке регулює основи їхньої діяльності. Отже, спір не може розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

26. З огляду на вказане суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України та роз`яснив позивачу, що даний спір належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності.

27. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

28. Право на доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, оскільки право на доступ за своєю правовою природою вимагає регулювання з боку держави. Яке може змінюватися залежно від часу і місця та відповідно до потреб і можливостей суспільства та окремих осіб. Тим не менш обмеження, що застосовуються, не повинні звужувати або зменшувати доступ особи в такій спосіб чи такою мірою, щоб знецінювалася сама сутність цього права. Крім того, обмеження суперечитимуть пункту 1 частини шостої Конвенції, якщо вони не переслідують легітимну мету та якщо відсутня розумна пропорційність між використаними засобами та метою, яка має бути досягнута (Ashingdane v. The United Kingdom, № 8225/78, 28 травня 1985, § 57).

29. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

30. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

31. В даному випадку спір виник між членом (колишнім членом) та профспілковою організацією щодо недійсності рішення про проведення зборів та рішень, прийнятих на зборах профспілки, якими, зокрема, визнано роботу голови профкому ППОП ДП «АМПУ» Андрія Кравцова незадовільною; визнано дії голови профкому ППОП ДП «АМПУ» Андрія Кравцова такими, що дискредитують діяльність профспілки, виключено Андрія Кравцова із членів ППОП ДП «АМПУ» на підставі пункту 4.4 Статуту ППОП ДП «АМПУ» за протидію в досягненні мети і завдань профспілки, а також за дискредитацію профспілкового членства.

32. Статтею 36 Конституції України встановлено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

33. Громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів.

34. Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначено Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до статті 1 якого професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки - це добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Членом профспілки є особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

35. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» законодавство про профспілки складається з Конституції України, Закону України «Про об`єднання громадян» (який застосовується до профспілок, якщо інше не передбачено зазначеним Законом), цього Закону, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

36. За змістом положень статті 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів, які не передбачають можливості формування статутного капіталу такої організації під час її створення за рахунок внесків її членів, не передбачають отримання профспілковою організацією прибутку від здійснення своєї діяльності та розподілу доходу між її членами.

37. Сутність діяльності профспілкової організації полягає у здійсненні представництва й захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (стаття 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

38. Профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням) (стаття 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

39. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що легалізована в установленому законодавством порядку профспілка є громадською організацією, створеною для захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки, і здійснює свою діяльність без мети отримання прибутку.

40. Профспілка, яка утворюється й легалізується на підставі Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та діє на підставі власного статуту, має статус юридичної особи, проте одним з принципів її створення є відсутність майнового інтересу. Члени профспілок не відповідають своїми коштами та іншим майном за зобов`язаннями профспілки та її органів, як і профспілка та її органи не відповідають своїми коштами та іншим майном за зобов`язаннями членів профспілки (стаття 34 цього Закону).

41. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі

№ 523/4139/17(провадження № 14-328цс19), на яку посилався й заявник у касаційній скарзі, зазначено, що профспілкова організація є добровільною, неприбутковою громадською організацією, діяльність якої регулюється законами України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», «Про об`єднання громадян», а не типовим господарюючим суб`єктом у розумінні статей 3, 55 ГК України. За таких обставин правовідносини між членами такої профспілки та самою профспілкою не мають характеру корпоративних.

Діяльність позивача як члена профспілкової організації, обраного на виборну посаду, та його правовідносини з профспілкою регулюються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом профспілкової організації.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що забороняється втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб у діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань, яке може призвести до обмеження прав профспілок або перешкодити законному здійсненню їх статутної діяльності.

Проте зазначена норма не може тлумачитись як така, що залишає поза судовим контролем порушені права та інтереси осіб, на захист яких вони звертаються до суду.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

42. Ураховуючи викладене, у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 11 вересня 2019 року у справі № 523/4139/17 (провадження № 14-328цс19) викладено правову позицію, що спір щодо прав та законних інтересів голови та членів профспілкової організаціїз профспілковою організацією не є трудовим, проте відповідно до суб`єктного складу його сторін та характеру спірних правовідносин підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

43. Зазначена правова позиція узгоджується з висновками, сформульованими Європейським судом з прав людини (надалі - ЄСПЛ) в рішенні у справі Lovric v. Croatia(№ 38458/15, 04 липня 2017 року, § 72-73), відповідно до яких останній визнав, що обмеження права заявника на доступ до суду у справі про виключення з членів мисливської організації переслідували законну мету, зазначену Урядом, а саме повагу до автономії асоціацій. У зв`язку з цим ЄСПЛ зазначив, що організаційна автономія об`єднань становить важливий аспект їхньої свободи, яка захищається статтею 11 Конвенції. Зокрема, асоціації повинні мати певну дисциплінарну владу, навіть аж до виключення, не побоюючись зовнішнього втручання. Разом з тим, як передбачає пункт 2 статті 11 Конвенції, свобода асоціацій і, отже, організаційна автономія асоціацій не є абсолютними. Це означає, що не можна повністю виключити втручання держави у внутрішні справи асоціацій. Зокрема, асоціація повинна дотримуватися певних мінімальних стандартів при виключенні члена.

ЄСПЛ визнав, що по таким категоріям справ обсяг судового перегляду може бути обмежений, навіть значною мірою, з метою поваги до організаційної автономії асоціацій. Однак позбавлення особи права на доступ до суду з метою оскарження виключення з членів асоціації через порушення статуту становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

44. Однак у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 210/5659/18 (провадження

№ 14-632цс19)Велика Палата Верховного Суду сформулювала протилежний висновок щодо можливості розгляду в судовому порядку спору між членом (колишнім членом) профспілкової організації та цією організацією.

45. У наведеній постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що «…за змістом Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у судовому порядку може бути оскаржено лише рішення профспілкового органу, в якому порушено вимогу про розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, з оспорювання рішення центрального комітету Всеукраїнської профспілки щодо виключення позивачів із членів профспілки та поновлення їх на раніше займаних посадах не мають характеру трудових, про що свідчить положення статті 221 КЗпП України, які закріплюють застереження, стосовно непоширення порядку розгляду трудових спорів на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об`єднань громадян за рішеннями органів, що їх обрали.

Спір, що виник, належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності, оскільки пов`язаний з питаннями членства у громадській організації, а тому такий спір має вирішуватися відповідно до статутних документів профспілок та законодавства, яке регулює основи їхньої діяльності.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За встановленого законом обмеження щодо розгляду в судовому порядку спору стосовно виключення із членів профспілки, не можна вважати, що суди позбавили позивачів права на доступ до суду…».

46. Отже, у справі № 210/5659/18 (провадження № 14-632цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що спори, пов`язані з питаннями членства у профспілковій організації мають вирішуватися відповідно до статутних документів профспілок та законодавства, яке регулює основи їхньої діяльності, і не підлягають розгляду в судовому порядку.

47. Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі

№ 233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин), конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

48. Як вбачається зі справи № 523/4139/17 (провадження № 14-328цс19), спір виник між членом первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників ВАТ ОЗ «Центролит» та безпосередньо первинною профспілковою організацією Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників ВАТ ОЗ «Центролит» з приводу визнання протоколів про позачерговий профспілковий збір членів первинної профспілкової організації та рішення членів первинної профспілкової організації Всеукраїнського об`єднання солідарності трудівників ВАТ «ОЗ «Центролит» незаконними та їх скасування, зокрема й щодо звільнення позивача з посади голови профспілкової організації.

49. У справі № 210/5659/18 (провадження № 14-632цс19) позивачами також є члени профспілки, які звернулись до суду з позовом до Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»про визнання незаконним та скасувати рішення центрального комітету Всеукраїнської профспілки щодо виключення їх із членів профспілки та припинення повноважень голови та заступників голови профспілки.

50. У цій справі, що є предметом перегляду, позивач як член профспілки звернувся до суду з позовом до Первинної профспілкової організації працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання недійсними рішень про проведення зборів та рішень, прийнятих на зборах профспілки, якими, зокрема, виключено його із членів профспілки та припинено його повноваження на виборній посаді голови профспілки.

51. Отже, спірні правовідносини у цій справі № 522/14776/22 і у порівнюваних справах № 523/4139/17 та № 210/5659/18 є подібними.

52. Водночас, Велика Палата Верховного Суду, формулюючи нові й протилежні попереднім висновки у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 210/5659/18 (провадження № 14-632цс19), не вказала про відступ від своїх попередніх висновків у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 523/4139/17 (провадження № 14-328цс19).

53. Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може призвести до порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

54. При цьому, формулюючи правовий висновок про те, що спори стосовно виключення із членів профспілки не підлягають розгляду в судовому порядку, Великою Палатою Верховного Суду не було враховано, що при обмеженні права на доступ до суду не може нівелюватися сутність цього права, що в свою чергу передбачає, що в особи залишається можливість оскаржити в позасудовому порядку рішення, дію чи бездіяльність, з якими вона не погоджується, але які впливають на її права, свободи та інтереси.

55. Разом з тим, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не врегульовані умови та порядок виключення з членів профспілкової організації. Вказані положення повинні бути відображені в статуті профспілки (пункт 3 частини третьої статті 14). В той же час у випадку, якщо статут відповідної профспілки не встановлює порядок оскарження рішення про виключення з членів профспілки, особа позбавлена можливості перевірити правомірність такого рішення, яке безпосередньо може впливати в подальшому на її трудові права та існування певних гарантій, тобто має місце непропорційне обмеження права на доступ до суду.

56. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

57. Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

58. На думку ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (C. G. and Others v. Bulgaria, № 1365/07, 24 квітня

2008 року, § 39, Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, 09 січня 2013 року § 170).

59. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (Cantoni v. France, № 17862/91, 11 листопада 1996, § 31, 32, Vyerentsov v. Ukraine, № 20372/11, 11 квітня 2013 року, § 65).

60. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

61. Неузгодженість практики Великої Палати Верховного Суду щодо можливості розгляду у судовому порядку спорів, пов`язаних із порушенням прав членів профспілкової організації, створила ситуацію правової невизначеності, за якої суди при вирішенні справи відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України керувалися правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 210/5659/18 (провадження № 14-632цс19), а позивач у касаційній скарзі посилається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 11 вересня 2019 року у справі № 523/4139/17(провадження № 14-328цс19),у якій зазначено, що спір щодо прав та законних інтересів голови та членів профспілкової організації підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, та від висновків якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого

2020 року у справі № 210/5659/18 не відступала.

62. Верховний Суд має забезпечувати єдність судової практики для того, щоб виправляти непослідовності та, таким чином, підтримувати громадську довіру до судової системи (Albu and others v. Romania, № 34796/09, 12 травня 2012 року). Існує тісний зв`язок між принципом єдності судової практики, з однієї сторони, та механізмами доступу до Верховного Суду, з іншої.

63. Відповідно до частини четвертої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

64. З огляду на те, що принцип верховенства права вимагає юридичної визначеності щодо застосування норм права, стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень, колегія суддів вважає, що з метою упорядкування судової практики, з врахуванням позиції ЄСПЛ щодо дотримання права на доступ до суду у справах, що пов`язані з виключенням з членів громадської організації, існує необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 210/5659/18 (провадження

№ 14-632цс19), про те, що спір щодо прав та законних інтересів членів профспілкової організації не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 400, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Справу № 522/14776/22, провадження № 61-16171св23, за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації працівників Державного Підприємства «Адміністрація морських портів України», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання рішень зборів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня

2023 року та постанову Одеського апеляційного сулу від 03 жовтня 2023 рокупередати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович