У Х В А Л А

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 539/110/23

провадження № 61-18470ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини та

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила поновити строк позовної давності для звернення до суду та визнати недійсною заяву ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини, подану

22січня 2009 року до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вказаного майна були вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 проживала разом з нею за місцезнаходженням спадкового майна.

22 січня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Лубенського міського нотаріального округу Ставицької Л.Г. із заявою про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 оку.

У лютому 2021 року ОСОБА_2 подала до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, яку мотивувала тим, що заяву про відмову від прийняття спадщини подано після спливу встановленого законом шестимісячного строку для подання такої заяви.

Факт порушенням вимог частини 1 статті 1273 Цивільного кодексу України при подачі заяви про відмову від прийняття спадщини після спливу шести місяців з часу відкриття спадщинивстановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 травня 2021 року.

22 березня 2023 року рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

07 вересня 2023 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року залишено без змін.

22 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року.

16 січня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для звернення до Верховного Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

15 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 16 січня 2024 року.

05 березня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Абдулладзе Л. Р. кизи про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що постанову Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року отримано заявницею 24 листопада 2023 року. На підтвердження надано докази.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складений

07 вересня 2023 року, оприлюднений в ЄДРСР 13 вересня 2023 року, останнім днем на касаційне оскарження постанови з урахуванням вихідних днів є

10 жовтня 2023 року.

З доданої до заяви на усунення недоліків касаційної скарги копії довідки Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № ЕП-46/24-Вих

від 22 лютого 2024 року встановлено, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року надіслано представнику

ОСОБА_1 - адвокату Денисенку О. О. 19 вересня 2023 року на його електронну адресу; підтвердження направлення позивачу та/або її представнику оскаржуваної постанови поштовою кореспонденцією матеріали справи не містять.

Поруч з тим, надано копію Акта прийому-передачі документів клієнту

ОСОБА_1 від 10 вересня 2023 року адвокатом Денисенком О. О., з якого вбачається, що на день отримання копії оскаржуваної постанови 19 вересня 2023 року він не представляв інтереси позивачки.

З наданої копії конверта зі штрих-кодовим поштовим ідентифікатором

№ 594 встановлено, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримала

24 листопада 2023 року.

З урахуванням дати прийняття та складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, дати його отримання, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що існує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня

2018 року у справі № 369/6892/15-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня

2023 року та постановиПолтавського апеляційного суду від 07 вересня

2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 07 вересня 2023 року.

Витребувати із Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу № 539/110/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк