Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1686/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_3 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

29.07.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все майно з чого б воно не склалось, а саме: житловий будинок , що знаходиться у АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 0.55 га по державному акту на право власності, що належить їй, ощадкнига в Ощадбанку в село Пийтерфолво, і на що матиме право на день смерть заповіла внуку ОСОБА_1 , 1986 року народження Заповіт посвідчений секретарем виконкому Пийтерфолвівської сільської ради , зареєстрований в реєстрі за № 321.

Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0.5500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пийтерфолвівської територіальної громади, яка належала на праві приватної власності на підставі державного акта серії ІІІ-ЗК №031966, виданого головою Петрівської сільської Ради народних депутатів від 04.11.2001 року, кадастровий номер: :01:002:0783.

Позивач зазначає, що спадкування відбувається за заповітом.

Спадкоємці які мають право на обов`язкову частку, відповідно до статті 1241 ЦК Україні, відсутні.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавиці є її донька ОСОБА_2 .

Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі шляхом подання заяви до Виноградівської державної нотаріальної контори на прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк .

Завідувачка Виноградівської державної нотароіальної контори ОСОБА_4 відмовила в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Правовстановюючий документ на спадковий будинок відсутній. Будинок рахується за померлою ОСОБА_3 на підставі довідки, виданої виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради від 10.11.2023 року за №04-20/1489.

Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Разом з тим позивач у позовній заяві повідомив, що є розбіжності у написанні прізвищ сина і матері . Позивач записаний на прізвище " ОСОБА_5 ", а його мати як " ОСОБА_6 ". В дійсності правильно записаний позивач на прізвище " ОСОБА_5 " і це підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим звідуючим відділу запису актів громадянського стану від 15 травня 1986 року, де в графі про батьків записаний батько як " ОСОБА_7 ", а мати як " ОСОБА_8 ".

ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько помер як " ОСОБА_7 ". Крім того, рішенням Виноградівського районного суду від 28.09.2018 року встановлено факт родинних відносин між рідним братом позивача ОСОБА_9 і його батьком, який записаний на прізвище " ОСОБА_5 ". Зазначена помилка допущена працівниками РАЦСу при реєстрації шлюбу між батьком позивача та його матір"ю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Дидинська Б.М. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає (а.с.35).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача бабуся ОСОБА_3 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 (а.с.7-11).

29.07.2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все майно з чого б воно не склалось, а саме: житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , земельну ділянку розміром 0.55 га по державному акту на право власності, що належить їй, ощадкнига в Ощадбанку в село Пийтерфолво, і на що матиме право на день смерть заповіла внуку ОСОБА_1 , 1986 року народження. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Пийтерфолвівської сільської ради , зареєстрований в реєстрі за № 321 (а.с.14).

Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0.5500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пийтерфолвівської територіальної громади, яка їй належала на праві приватної власності на підставі державного акта серії ІІІ-ЗК №031966, виданого головою Петрівської сільської Ради народних депутатів відж 04.11.2001 року, кадастровий номер: :01:002:0783 (а.с.12-18).

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами», складеного 22 листопада 2023 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_11 , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 завершений будівництвом, загальна корисна площа житлового будинку 73.4 кв.м., в тому числі житлова 48.9 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: - житловий будинок літ. А - саман, літня кухня літ.Б - саман , сарай літ. В - саман, корівник літ. Г - саман, ворота №1 - металеві, огорожа №2 - металева (а.с.15-18).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до статті 1241 ЦК Україні, відсутні. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавиці є донька спадкодавиці ОСОБА_2 (а.с.7-11).

Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі шляхом подання заяви до Виноградівської державної нотаріальної контори на прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк, однак завідувачка Виноградівської державної нотароіальної контори ОСОБА_4 відмовила в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.19).

Правовстановюючий документ на спадковий будинок відсутній. Будинок рахується за померлою ОСОБА_3 на підставі довідки виданої виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради від 10.11.2023 року за №04-20/1489 (а.с.18).

Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та, інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. В Інформаційному листі вказано, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Як випливає з Інформаційного листа підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах , технічний паспорт на будівлю, документи про відведення в установленому порядку земельної ділянки під забудову.

Спадковий будинок по АДРЕСА_1 збудований в 1960 році. Згідно погосподарської книги рахується за бабусею позивача, що підтверджено і довідками виданими сільським головою та технічним паспортом на будинок. Державний акт на земельну ділянку втрачено.

В пункті 3.1. узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності / ст.392 ЦК України/, а п.3.3,- що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем /на ім`я спадкодавця / суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи , що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності-може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач має право отримати свідоцтво про право на спадщину.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних докаів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, загальною корисною площею 73.4 кв.м., в тому числі житловою 48.9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку пл. 0.5500 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пийтерфолвівської територіальної громади з кадастровим номером: :01:002:0783, яка належала на праві приватної власності спадкодавиці ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07.05.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк