Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/324/24

Номер провадження 2/348/390/24

16 квітня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань М.П.Кікінчук

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

У с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Надвірнянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 04.02.2022 ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 .. Після смерті ОСОБА_3 він прийняв спадщину, у зв`язку із чим 14.08.2023 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. В подальшому 31.01.2024 він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва, оскільки він не надав документ, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру. Право власності на зазначену квартиру належало по 1/2 частці ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті ОСОБА_4 не була зареєстрована. З ОСОБА_4 позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з 1999 року без реєстрації шлюбу, дітей у них не було, в іншому шлюбі ОСОБА_4 не перебувала, дітей не мала. ОСОБА_3 була єдиним спадкоємцем після смерті дочки, батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_3 вони були розлучені. З дня смерті ОСОБА_4 позивач здійснював догляд за ОСОБА_3 , проживав з нею разом у зазначеній квартирі. З невідомих йому причин за життя ОСОБА_3 не оформила належним чином право власності на спадкове майно, зокрема, на 1/2 частку квартири після смерті своєї дочки, разом з тим, остання прийняла спадщину після смерті своєї дочки, оскільки була зареєстрована в цій квартирі, сплачувала за комунальні послуги. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в зазначеній квартирі, на цю квартиру ніхто не претендує, будь-якого спору щодо оформлення права власності на квартиру в порядку спадкування не має. У зв`язку із чим позивач просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, доповнивши, що з ОСОБА_4 він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1999 року. І він, і ОСОБА_5 були зареєстровані в селищі Берегомет Чернівецької області в будинку, який належав ОСОБА_3 . Вони з ОСОБА_5 туди їздили город садити, навідувалися туди, на період садіння городу та до збору врожаю там проживали, проте постійно жили в АДРЕСА_1 . В 2018 році ОСОБА_5 знялася з реєстрації в Берегометі, проте в ОСОБА_6 не прописалася, чому - він не знає. Померла ОСОБА_5 в 2022 році коли вони їздили в Берегомет на похорон родича, там і була похована. Після смерті ОСОБА_5 він залишився проживати разом з ОСОБА_3 , доглядав її, оскільки за станом здоров`я вона не могла сама себе обслуговувати, за її бажанням поховали її також в Берегометі. Чому ОСОБА_3 не оформила на себе спадщину своєї доньки, він також не знає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, та зазначивши, що є всі підстави визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на квартиру. Уточнив, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не 08.08.2023, як зазначено в позовній заяві. Та оскільки ОСОБА_3 проживала разом із своєю донькою ОСОБА_4 на момент її смерті, вона прийняла спадщину, проте не переоформила її. Спорів щодо квартири немає, на неї ніхто не претендує

Представник відповідача Надвірнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні даної справи поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

За часів життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області 04.02.2022, яким все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6).

ОСОБА_3 мала доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.10), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Чернівці (а.с.11).

З чоловіком ОСОБА_10 , який був батьком ОСОБА_4 , у ОСОБА_3 шлюб було розірвано 07.02.1985 (а.с.12), ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 14.11.2000, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до довідки ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" від 17.08.2023 № 326, згідно архівних даних, 14.11.2000 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності на житло від 14.11.2000, видане згідно розпорядження органу приватизації Івано-Франківського ОБТІ № 3932 від 13.11.2000 (а.с.15).

ОСОБА_1 замовив технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з коридору, санвузла, кухні, житлової, комори, лоджії загальною площею 38,2 кв.м. (а.с.16-17).

Ринкова вартість квартири складає 307982 грн (а.с.18-24).

Як вбачається з будинкової книги, ОСОБА_3 у зазначеній квартирі була зареєстрована одна, ОСОБА_4 знята з реєстрації 26.09.2001 (а.с.25-28).

ОСОБА_4 28.09.2018 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.29).

У спадковому реєстрі інформація стосовно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та наданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня (а.с.31,32).

Як вбачається з акту обстеження, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 близько 10 років, хоча прописаний за адресою: АДРЕСА_3 . За ці роки він разом з дружиною (на даний час померлою) проводив догляд за тещею ОСОБА_3 , яка є власником квартири, але померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Померла дружина - ОСОБА_4 . Інформація записана зі слів ОСОБА_1 (а.с.33).

Постановою приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кулініч Н.Р. № 02-31/13 від 31.01.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки спадкоємцем не було надано документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , що свідчило б про належність даного майна померлій (а.с. 8).

Як вбачається з копії спадкової справи № 31/2023 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , направленої приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кулініч Н.Р., ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за заповітом від 04.02.2022, із заявою про прийняття спадщини він звернувся 14.08.2023, ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована одна (а.с.45-81).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є сусідкою позивача, їх сім`ю вона знає з 2016 року, вони жили всі разом: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . На довгі періоди ОСОБА_11 з ОСОБА_5 нікуди не виїжджали, іншого чоловіка у ОСОБА_5 не було, дітей в них немає. Після смерті ОСОБА_13 залишився проживати з ОСОБА_14 і після її смерті також проживає в цій квартирі. Чи був у ОСОБА_15 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб - вона не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона дружила з ОСОБА_16 , вони були кумами, з 1999 року ОСОБА_5 стала проживати разом із ОСОБА_17 в квартирі матері по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_14 . В Берегометі проживала бабця ОСОБА_5 , які й було 92 роки і вони з ОСОБА_15 їздили її доглядали, після смерті бабці вони разом жили з матір`ю ОСОБА_18 . У ОСОБА_3 була тільки одна донька ОСОБА_5 . Шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_11 не реєстрували. Після смерті ОСОБА_13 залишився проживати з ОСОБА_14 , доглядав її, бо вона самостійно не пересувалася. ОСОБА_19 теж в Берегометі, там же похоронена і ОСОБА_5 .

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Якщо фізична особа не залишила заповіту, або заповіт виявився недійсним, або відсутні умови, які зазначені у заповіті з умовою, або спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, або фізична особа розпорядилася лише частиною свого майна, настає спадкування за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та наданих документів вимогам чинного законодавства.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом. ОСОБА_3 не була єдиним власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки 1/2 частина зазначеної квартири належала її доньці ОСОБА_4 .. Після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не прийняла спадщину як в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки вони не були разом зареєстровані, факт постійного проживання судом не встановлювався, так і в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки до нотаріуса з питанням прийняття спадщини ОСОБА_3 не зверталася, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

У зв`язку із чим не можна вважати, що ОСОБА_3 повністю належала квартира АДРЕСА_2 , отже суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ..

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ 22.02.2012 № 296/5, ст. 316, 328, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1236, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 10.07.2023, орган видачі 2621, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001153 від 12.04.2017, адреса: вул. Шевченка, м. Надвірна Івано-Франківської області.

Відповідач: Надвірнянська міська рада, , місцезнаходження юридичної особи: вул. Г. Мазепи, 29 м. Надвірна Івано-Франківської області.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю.Максименко

Повне судове рішення складено 25.04.2024.