КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7221/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024року місто Київ

справа № 757/27067/22-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Григоренко І.В., повний текст рішення складено 09 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2018 року по 30 липня 2022 року у розмірі 5818,01 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 є власникомквартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що ТОВ «Французький квартал 2» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначав, що 15травня 2018 року між ТОВ«Місто для людей» «Французький квартал 2», правонаступником якого є ТОВ «Французький квартал 2» та ОСББ«Предславинська 55-А» укладено договір №5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території.

Посилався на те, що відповідач є такою, що приєдналася до вказаного договору, остання отримувала житлового-комунальні послуги, проте зобов'язання щодо своєчасної оплати за спожиті послуги у повному обсязі не виконувала,внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5818,01 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позов ТОВ «Французький квартал 2» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Французький квартал 2» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 5818,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_3 була відчужена ОСОБА_1 , про що свідчить номер відомості про речове право: 28871942 від 12 листопада 2018 року 16:16:19 договір купівлі-продажу, квартири, серія та номер: 1156, виданий 12 листопада 2018 року, видавник: Невечеря В.Г., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, власник: ОСОБА_3 .

Вважає, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Французький квартал 2» заборгованості за житлово-комунальні послуги позивач пред`явив до неналежного відповідача - попереднього власника квартири (до 12 листопада 2018 року), коли за такими вимогами має відповідати новий власник, якщо така заборгованість взагалі існує.

Вказувала, що квартира була новозбудована та без ремонту і відповідач не проживала у квартирі до її відчуження, а тому позивачем виставлялись лише рахунки за вересень-жовтень 2018 року за утримання будинків в розмірі 763,98 грн. щомісячно.

Зазначала, що згідно розрахунку заборгованості сума до сплати за вересень-жовтень 2018 року склала 1527,96 грн., яку відповідач сплатила, щоб не було заборгованості перед відчуженням квартири, а інша сама в загальному розмірі 34842,43 грн. уже сплачена новим/новими власником квартири.

Посилалася на те, що з позовом до суду позивач звернувся 04 жовтня 2022 року, таким чином, позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли до з вересня 2018 по вересень 2019 року включно.

Вказувала, що суд першої інстанції не встановив, як місця реєстрації відповідача, так і місця її фактичного проживання, натомість, не зважаючи на наявність у відповідача електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 та номеру телефону НОМЕР_1 , позивач їх не вказав у позовній заяві. Що в свою чергу призвело до розгляду справи в суді першої інстанції без виклику/повідомлення відповідача.

08 березня 2024 року від позивача до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції. Вказував, що при дослідженні судом першої інстанції матеріалів справи іншого власника не було встановлено. Зазначав, що від відповідача до суду не надходило заяви про розгляд справи з викликом сторін, відзиву на позовну заяву також не було надано. Тому, як зазначено у рішенні суду першої інстанції, згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України справу було розглянуто за наявними матеріалами. Посилався на те, що заборгованість в сумі 5818,01 грн. та судовий збір 2481 грн. сплачено 26 травня 2023 року, тобто після прийняття судом рішення 09 березня 2023 року. Вказував, що предметом позову є заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка вже сплачена, тому позивач не бачить сенсу у скасуванні рішення суду першої інстанції.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач протягом 15 днів з для отримання даної ухвали може надіслати суду відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року та копію позовної заяви з додатками було направлено за адресою: АДРЕСА_3 . Однак конверт з ухвалою повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.40-41).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі №591/3717/21 повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи та не свідчить про відмову сторони від одержання повістки.

А відтак, судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального права, оскільки відповідач ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи Печерським районним судом міста Києва, а тому не мала можливості подати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження своїх заперечень, що є безумовною підставою для скасування рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позов ТОВ «Французький квартал 2» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Французький квартал 2» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору №5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території від 15 травня 2018 року та протоколу №6 загальних зборів учасників ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2» від 04 березня 2019 року.

15 травня 2018 року між ТОВ «Місто для людей «Французький квартал 2», правонаступником всіх зобов`язань якого є ТОВ «Французький квартал 2», та ОСББ «Предславинська 55-А» укладено договір №5/2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території, предметом якого є зобов`язання управителя надавати замовникові послуги з управління будинком замовника і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати здійснені ним витрати, пов`язані з управлінням об`єкта.

Відповідно до п.1.2. вказаного договору, сторони дійшли згоди, що у зв`язку з відсутністю у замовника та співвласників прямих договорів з постачальниками послуг по холодному водопостачанню та водовідведенню, водовідведенню гарячої води, гарячому водопостачанню, централізованому опаленню в опалювальний період, електропостачанню, до моменту укладення замовником або співвласниками прямого договору з постачальником відповідного виду послуг. Управитель забезпечує надання замовнику та відповідному співвласнику послуг з холодного водопостачання та водовідведення, водовідведення гарячої води, гарячого водопостачання, централізованого опалення в опалювальний період та електропостачання, а співвласник оплачує вартість послуг управителю відповідно до виставлених рахунків по тарифам, які встановлені для даних постачальників послуг для населення.

Пунктом 2.2. договору визначено, що ціна (тариф) послуги з управління багатоквартирним будинком, споруд та прибудинкової території визначена в Додатку №3, Додатку №6 які є невід`ємною частиною до цього договору.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем ОСОБА_1 наданих позивачем житлово-комунальних послуг за період з 01 вересня 2018 року по 30 липня 2022 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, у вересні 2022 року позивач на підтвердження того, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та відповідно користувачем наданих ним послуг, надав до суду копію витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 серпня 2018 року.

До апеляційної скарги представником відповідача був наданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 січня 2024 року з якого вбачається, що 12 листопада 2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1156, виданий 12 листопада 2018 року, видавник: Невечеря В.Г., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, відповідач продала квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 .

Таким чином, з 12 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 та відповідно користувачем житлово-комунальних послуг, які надаються ТОВ «Французький квартал 2».

Відповідно позивач мав право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за період з 01 вересня 2018 року по 12 листопада 2018 року (включно).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останнім було нараховано ОСОБА_1 за послугу з утримання будинків за вересень 2018 року 763,98 грн., за жовтень 2018 року 763,98 грн., що разом складає 1527,96 грн. (колонка 25 розрахунку).

Вказану заборгованість у загальному розмірі 1528 грн. ОСОБА_1 сплатила 13 листопада 2018 року (колонка 24 розрахунку).

Заборгованість ОСОБА_1 за 12 днів листопада 2018 року становила 309,36 грн., яку в подальшому було сплачено новим власником, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення передбачено набуття новим власником усіх обов'язків попереднього власника, як співвласника.

Вимог до нового власника квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 позивач не заявляв.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вказаного позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що з позовом до суду позивач звернувся 04 жовтня 2022 року, таким чином, позивач пропустив строк позовної давності за вимогами, які виникли до з вересня 2018 по вересень 2019 року включно, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що виходячи з вимог ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позову ТОВ «Французький квартал 2», а тому суд не вирішує питання застосування до заявлених позивачем вимог наслідків пропуску строку позовної давності.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з ТОВ «Французький квартал 2» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 3721,50 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2», місцезнаходження: місто Київ, вул. Михайла Бойчука, 41-Б, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3721 грн. 50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: