Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1032/24

Номер провадження: 2-о/511/47/24

"18" березня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Плахтіївська сільська рада Білгород Дністровського району Одеської області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана заява мотивована тим, що у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 зазначено на російській мові прізвище « ОСОБА_1 », матір`ю зазначено « ОСОБА_3 », свідоцтво про народження видано 27.02.1977 р.н. Новоселовською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №2. (серії НОМЕР_1 ). 08 червня 1996 року заявник отримав паспорту громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданий Савранським РВУМВС України в Одеській області, в якому прізвище заявника було зазначено « ОСОБА_4 », на другій сторінці паспорту громадянина України, прізвище заявника на російській мові зазначено « ОСОБА_4 ». В паспорті громадянина України, виданого 17 квітня 1996 року Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області, як зазначає заявник на ім`я його матері, прізвище останньої зазначено ОСОБА_5 . Також, заявник стверджує, що його мати потребує постійного догляду, у зв`язку з чим він звернувся до Органу опіки та піклування Плахтііївської сільської ради (за місце проживання матері) із заявою про призначення його її опікуном, однак йому в усному порядку відмовили та роз`яснили, що він може звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин. В іншому порядку, ніж в судовому, вказане питання заявник вирішити не може.

Ознайомившись з вказаною заявою, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд зауважує, що до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів повинна бути нотаріально засвідченою у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Положеннями ст. 79 ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Так, до заяви додано копію свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 27.02.1977 року, довідку №060139 від 25.08.1988 року, копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.06.1974 року, які складені на російській мові, без їх перекладу на українську мову та засвідчення у відповідності до чинного законодавства, що не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати у тому числі і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Такі роз`яснення не суперечать роз`ясненням, що містяться у п. 7 даної Постанови, а саме, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, оскільки з`ясуванню цьому питанню у будь-якому разі має передувати звернення до відповідного органу із заявою про внесення змін до актового запису.

У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що підставами для звернення до суду є те, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесення виправлень, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для нього юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

Відповідно до довідки в.о. директора Великорибальського психоневрологічного будинку інтернат Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації Шкімбова А. від 04.03.2024 року №154 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом ІІ групи, перебуває на повному державному забезпеченні у Великорибальському психоневрологічному будинку інтернаті з 10.09.1997 року по теперішній час. Згідно рішення Саратського районного суду Одеської області від 10.06.2009 року, ОСОБА_2 визнана недієздатною та призначено її опікуна директора Великорибальського психоневрологічного будинку інтернату.

У зв`язку з вищевикладеним, суд зазначає, що живі особи не позбавлені права змінити своє прізвище чи ім`я, одержавши новий паспортний документ. Як вбачається зі змісту заяви та доданих документів, і заявник, і особа, з якою він просить встановити факт родинних відносин, є живими і встановлення такого факту не пов`язане з реалізацією права на спадщину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

До матеріалів справи не долучено докази того, що ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні його опікуном ОСОБА_2 .

Частиною 4 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересовані особи у справах окремого провадження це ті учасники процесу, на суб`єктивні права чи обов`язки яких потенційно можуть вплинути межі законної сили рішення суду у конкретній справі; рішення суду може торкнутись прав або охоронюваних законом інтересів цих осіб, що може спричинити виникнення обов`язку здійснення ними яких-небудь дій чи змінити їх правовий статус. Ці учасники є особами, які заінтересовані у правильному вирішенні справи.

Відповідно доПостанови Верховного Суду від 16.10.2019 року № 449/1352/15-ц, суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди заявника залучати інших заінтересованих осіб до участі у справі та зобов`язується вирішити справу за тією заявою, що пред`явлена, і стосовно тих осіб, які зазначені у ній.

До участі в справі не залучена особа, з якою заявник ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_2 та її опікун директор Великорибальського психоневрологічного будинку інтернат.

З тексту заяви ОСОБА_1 вбачається, що в нього є брат ОСОБА_6 , однак звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник не залучає до участі у справі заінтересовану особу ОСОБА_6 , який також може бути зацікавленим в правильному розгляді даної справи.

Таким чином, до заяви ОСОБА_1 не долучено перекладу на українську мову документів, складених не державною мовою, породжує для нього юридичні наслідки (не долучено відмови органу опіки та піклування в призначенні ОСОБА_1 опікуном з викладених в заяві мотивів), не долучено відмову органу, що видав документ про неможливість внесення в нього виправлень (що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану або отримання ним та/або ОСОБА_2 нового паспорту з вірним перекладом прізвища).

На підставі викладеного, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 10, 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 293-294, 297, 298, 318 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Плахтіївська сільська рада Білгород Дністровського району Одеської області - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі, якщо заявник не усуне недоліки у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:І. В. Бобровська