справа № 362/2101/23 головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
провадження № 22-ц/824/5763/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04 вересня 2014 року у розмірі 33 069 грн. 70 коп. станом на 13 березня 2023 року.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2023 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем 18 квітня 2023 року було направлено до суду заяву про усунення недоліків. Тобто, у встановлений судом строк позивачем було виконано вимоги суду зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. А, відтак, суд передчасно вирішив повернути позовну заяву позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи положення ст. 185 ЦПК України повернення заяви можливе у випадку, коли позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, але не виконав вимоги, зазначені в ній у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2023 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Зі змісту ухвали вбачається, що підставою для залишення позовної заяви стало порушення позивачем п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема позовна заява не містить:

- офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача;

- дійсну адресу місця проживання відповідача, оскільки в Київській області не існує Васильківського району;

- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім того, суд зазначив, що вимоги позивача щодо розподілу судових витрат не є позовними по своїй суті, а тому позивачу необхідно було вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем.

Так, судом долучена до справи про доставку електронного листа копію ухвали від 13 квітня 2023 року (а.с. 73).

Зазначена довідка підписана невстановленою особою, а, відтак, не може бути належним доказом отримання електронного листа позивачем у зазначений у ній час.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що зміст позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» не давав суду першої інстанції підстав залишати позовну заяву без руху.

Так, позовна заява містить офіційну електронну адресу позивача, на яку суд першої інстанції направляв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також, в позовній заяві зазначено місце проживання відповідача. В даному випадку посилання суду першої інстанції на невірне зазначення району, через зміну територіального устрою Київської області є проявом надмірного формалізму, що не сприяє розгляду справи в розумні строки.

Викладення в резолютивній частині позовної заяви вимоги про стягнення з відповідача судових витрат ніяким чином не свідчить, що позивачу необхідно було вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Зазначене ніяким чином не перешкоджає суду першої інстанції розглядати справу по суті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 1 березня 2002).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, позовна заява АТ КБ «Приватбанк», відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, підстав до залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви позивачу не було.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та всупереч вимогам ст. 185 ЦПК України помилково повернув позовну заяву позивачу, посилаючись при цьому на обставини, які не були підставою для залишення позовної заяви без руху та відповідно її повернення.

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.