Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5782/22
Провадження № 2/711/323/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Булгакової Ганни Володимирівни від розгляду цивільної справи № 711/5782/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакової Г.В. знаходиться цивільна справа № 711/5782/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

18.03.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Булгакової Г.В. від розгляду даної справи.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що у нього існують сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Булгакової Г.В., оскільки незважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів походження дитини від його померлого брата, суддя Булгакова Г.В. двічі в перервах між засіданнями, в присутності його адвоката та протилежної сторони, тиснула на нього намагаючись змусити визнати позов. Також, суддя Булгакова Г.В. грубо порушує його права. Так, в підготовчому судовому засіданні 22.05.2023 суддею була постановлена ухвала про витребування у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лук`янової Т.І. належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , однак вимоги ухвали приватним нотаріусом не були виконані в повному обсязі. Його клопотання щодо застосування до нотаріуса заходів процесуального примусу суддя Булгакова Г.В. не задовольнила, тобто відмовилася вживати заходи для забезпечення виконання ухвали, чим змусила подати заяву про забезпечення доказів. Крім того, суддя Булгакова Г.В. розглядає справу в позовному провадженні як встановлення юридичного факту, незважаючи на рішення Соснівського суду м. Черкаси по справа № 712/5633/22, не звертає уваги і не досліджує яке нерухоме майно та чиї права і обов`язки будуть перерозподілені у разі встановлення батьківства, що призвело до розгляду справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), та ще й відмовила передати справу за належною підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. В ухвалі суддя Булгакова Г.В. вказала, що вона може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, однак Черкаський апеляційних суд в ухвалі від 08.09.2023 встановив, що ухвала суду першої інстанції про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду. З огляду на викладене, вважає, що суддя Булгакова Г.В. суб`єктивно не вільна від упередженості, тому підлягає відводу.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відвід судді Булгакової Г.В. надійшла поза межами судового засідання, то вона розглядається судом у порядку письмового провадження, відповідно до частини 7 статті 40 ЦПК України.

Дослідивши заяву про відвід судді та мотиви наведені в її обґрунтування, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення «Кастілло Альгар проти Іспанії»).

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу та навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Аналізуючи викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді обставини, вважаю, що вони фактично зводяться до незгоди відповідача з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи. Так, ухвалою від 02.11.2023 дійсно ОСОБА_1 було відмолено у задоволенні заяви про забезпечення доказів. Вказану ухвалу ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку, однак постановою Черкаського апеляційного суду від 27.12.2023 його апеляційну скаргу було відхилено, а ухвалу від 02.11.2023 залишено без змін.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні при застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що викладені в заяві відповідача обставини не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість судді у розгляді розгляду даної цивільної справи, оскільки зводяться фактично до незгоди з процесуальними рішеннями судді, а отже і не є підставою для відводу судді в розумінні пункту 3 частини 1 статті 36 КПК України. Отже, заявлений відповідачем відвід є необґрунтованим та безпідставний.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 253, 352-355 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Вважати відвід, заявлений ОСОБА_1 у заяві від 18.03.2024, - необґрунтованим.

Передати цивільну справу № 711/5782/22 (провадження № 2/711/323/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для визначення судді щодо розгляду відводу головуючому судді Булгаковій Ганні Володимирівні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. В. Булгакова