Житомирський апеляційний суд
Категорія 54 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/16844/23 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про захист порушених цивільних прав та інтересів, мати не заборонені законом цивільні права, при надсиланні незаконного відзиву, стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 грудня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Воробйової Т.А. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради. Просить: визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, недодержання вимог закону при надсиланні відзиву ОСОБА_1 , мати не заборонені законом цивільні права; при розгляді позовної заяви врахувати, що ОСОБА_1 керуючись своїми цивільними правами бажає захищати порушені цивільна права та інтереси в суді за правилами цивільного судочинства; прийняти обґрунтування випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності, якими порушено цивільні права та інтереси, із зазначенням суті вчинених випадків, якими порушено цивільні права; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної 22 випадками недодержання вимог, встановлених законом, які визивали душевні страждання; прийняти пояснення стосовно розміру моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду за вчинення 22 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності в сумі 110 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради допущені випадки незаконних рішень, дій чи бездіяльності, недодержання вимог закону при надсиланні їй відзиву. Зокрема: у справі №295/4330/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 08 червня 2022 року та при надсиланні відзиву на апеляційну скаргу від 20 липня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивами інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзивів представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/2297/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 17 травня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/3963/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 24 червня 2022 року та відзиву на апеляційну скаргу від 24 червня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивами інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзивів представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/7870/22 при надсиланні відзиву на апеляційну скаргу від 06 вересня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/9986/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 17 травня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/12388/22 при надсиланні відзиву на апеляційну скаргу від 16 січня 2023 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/3843/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 17 червня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/5486/22 при надсиланні відзиву на касаційну скаргу від 20 лютого 2023 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача Н.Шевчук, згідно інформації з ЄДР; у справі №295/6697/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 09 серпня 2022 року незаконно відмовлено надіслати ОСОБА_1 разом з відзивом інформацію з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання відзиву представником відповідача ОСОБА_2 , згідно інформації з ЄДР. Допущення у двадцяти двох випадках недодержання вимог, встановлених законом, заподіювало їй душевних страждань це емоції людини, змістом яких є душевний біль, муки, розчарування, відчуття несправедливості та інші негативні переживання, які визивали погіршення стану її здоров`я. Погіршення здоров`я, душевні страждання позбавляли її можливостей у реалізації її звичок та бажань, що сприяло погіршенню відносин з оточуючими людьми та інші негативні наслідки, які призвели до погіршення її життєвих зв`язків, які вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 15 грудня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить встановити юрисдикцію позовної заяви про судовий захист цивільного права та інтересів мати не заборонені цивільні права при надсиланні незаконного відзиву, ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, позбавляє її права захищати в суді порушені цивільні права та інтереси, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд незаконно відмовив у доступі до правосуддя, оскільки випадки недодержання вимог закону призвели до постановлення незаконної ухвали. Розглядаючи питання про відкриття провадження за її позовною заявою, суд вчинив недодержання вимог закону: незаконна відмова правильно, в повному обсязі зазначити суть позовної заяви, невідповідність висновку суду суті позовної заяви зазначеної у вимозі 1 позовної заяви; незаконна відмова в ухвалі врахувати висновки зазначені у вимозі 2 щодо розгляду її заяви за правилами цивільного судочинства; незаконна відмова правильно, в повному обсязі зазначити суть позовної вимоги, зазначеної у вимозі 3 та у вимозі 4; незаконний виклад висновків в ухвалі, які не підлягають застосуванню при розгляді питання про відкриття провадження за її позовною заявою; незаконна відмова при розгляді питання про відкриття провадження врахувати суть 22 випадків вчинення незаконних рішень, дій, якими порушені її цивільні права; незаконний виклад у ухвалі тлумачень 24 висновків із Законів України, які не підлягають застосуванню при розгляді питання про відкриття провадження у справі без зазначення їх взаємозв`язку з вимогами її позовної заяви, що носять ознаки науково-практичного коментаря та надмірного формалізму; незаконна відмова застосувати закони, які підлягають застосуванню при розгляді питання про відкриття провадження за її позовною заявою; незаконний виклад висновків, які взагалі не відповідають чинному законодавству. Вважає, що незаконна відмова їй розглядати її позовні вимоги є порушенням частини першої ст.27 ЦК України та дає підстави їй стверджувати, що суддя Воробйова Т.А. надала привілеї відповідачу, щоб приховати вчинення 22 випадків незаконних рішень, дій. Також на переконання скаржника, суддя вчинила 12 випадків недодержання вимог чинного законодавства, порушення норм процесуального права, порушила її права незаконною відмовою мати не заборонені законом цивільні права, чим обмежено у доступі до правосуддя та права на справедливий суд.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Судова повістка про виклик у судове засідання на 28 лютого 2024 року вручена позивачу ОСОБА_1 12 лютого 2024 року (а.с.65), а відповідачу Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради 02 лютого 2024 року (а.с.64). Про причини неявки сторони суд не сповістили. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша ст.19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надається у ст.16 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частина друга цієї статті визначає способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів.

До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Як убачається зі змісту позовної заяви вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди обґрунтовані допущеними порушеннями законодавства при поданні Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради відзивів на позовні заяви та апеляційні скарги у справах за її позовними заявами, а саме: не направлення їй разом з відзивами інформації з ЄДР щодо повноважень представника відповідача та незаконне подання таких відзивів представником відповідача, згідно з інформації з ЄДР.

Відповідно до частини третьої ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За положеннями частин другої та шостої ст.178 ЦПК України відзив підписується відповідачем або його представником та до відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Згідно з частиною першою ст.360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Отже, відповідно до ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта ст.58 ЦПК України).

Згідно положень частини першої ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п.8 частини третьої ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Із аналізу наведених норм убачається, що представництво інтересів юридичної особи в суді в порядку самопредставництва є формою реалізації учасником справи процесуального права на представлення прав та інтересів юридичної особи в судовому процесі, пов`язаному з конкретною цивільною справою. При цьому, питання належного представництва учасника справи в порядку самопредставництва під час розгляду справи в суді і пов`язаних із судовим розглядом вчиненням процесуальних дій таким представником, вирішується судом, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.179 ЦПК України позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення у відповіді на відзив.

Також ст.182 ЦПК України врегульовано процесуальне право учасників справи подавати при розгляді справи судом заяви, клопотання і заперечення проти заяв і клопотань, в яких вони викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Незгода позивача із не направленням виписок із ЄДР юридичної особи на підтвердження повноважень представника відповідача та подання відзивів таким представником юридичної особи має бути реалізована позивачем у спосіб, передбачений чинним ЦПК України, тобто в межах розгляду тієї конкретної судової справи, де має місце вчинення таких дій.

За таких обставин, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що питання самопредставництва та порядку подання таким представником відповідача відзиву на позовну заяву або апеляційну скаргу не можна вважати шкодою у розумінні положень ЦК України і така шкода не може бути стягнута за позовною вимогою у іншому провадженні.

Відповідно до п.1 частини першої ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року в справі №522/12901/17-ц зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1 частини першої ст.186 ЦПК України, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції із огляду на вищевикладене не спростовують.

За таких обставин, за положеннями ст.375 ЦПК Україна ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 01 березня 2024 року.