Справа № 138/747/24
Провадження №:2/138/437/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 березня 2024 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний позов.

Разом з позовом представник позивача адвокат Лалаян В.М. подала клопотання, в якому просить звільнити позивача від сплати судового збору, посилаючись на те, що позивачу належить сплатити судовий збір в сумі 4142,40 грн., виходячи з ціни позову. Однак, єдиним доходом позивача є державна допомога на дитину в розмірі 860 грн. щомісячно та протягом 2023 року, тобто за попередній календарний рік, позивач доходу не отримувала.

Вирішуючи заявлене клопотання, приходжу до такого висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

При цьому розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Необхідність підтвердження неможливості сплатити судовий збір підтверджується правовими позиціями, викладеними у судових рішеннях Верховного Суду у справах № 215/1025/19 (ухвала від 21.10.2019), № 215/3329/19 (ухвала від 10.10.2019). До аналогічних висновків прийшла також ВП ВС у справах № П/9901/6/17 та № П/9901/9/17.

Разом з тим документи, додані до позовної заяви, не містять обставин і відповідних доказів щодо майнового стану позивача чи інших передбачених вказаною вище нормою підстав для її звільнення від сплати судового збору.

Так, доданий представником позивача витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 стосовно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 не містить відомостей про отримані позивачем доходи протягом 2023 року у розмірі 860 грн. або про їх відсутність.

Таким чином, витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, не може бути належним доказом на підтвердження скрутного матеріального становища позивача ОСОБА_1 , оскільки містить лише відомості про розмір суми заробітку необхідного для нарахування пенсії. Доказів того, що допомога при народженні дитини є єдиним джерелом доходів позивача до суду надано не було, а додана довідка не відображає відомості про об`єктивний матеріальний стан позивача станом на дату подання позову до суду, оскільки ОСОБА_1 може мати і інші джерела доходу.

Отже доказів, що позивач отримує лише допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. і така допомога є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану заявником до позовної заяви не додано.

Більше того, обґрунтовуючи клопотання, представник позивача посилається на необхідність сплати позивачем судового збору у сумі 4142,20 грн., зазначаючи ціну позову 414250,25 грн. Разом з тим, вказана ціна позову представником позивача визначена невірно, оскільки в позові представник просить в порядку поділу майна подружжя стягнути на користь позивача грошову компенсацію 1/2 вартості майна у сумі 207125,15 грн. Відтак ціна позову становить 207125,12 грн. і саме від суми 207125,12 грн. слід визначати суму судового збору, що слід було сплатити при зверненні до суду з даним позовом.

Докази неможливості сплати такого розміру судового збору представник позивача до клопотання не додала та підстави для звільнення від сплати судового збору у такому розмірі не зазначала.

За таких обставин клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору в порядку, передбаченому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не підлягає задоволенню.

Відтак позивачу слід сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду в порядку та у розмірі, визначеному чинним законодавством.

Так вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вже зазначалось вище, в позовній заяві представником позивача заявлена ціна позову в розмірі 414250,25 грн.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки «Ford Fusion» 2016 року випуску в розмірі 207125,12 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову, у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

З вказаного слідує, що ціна даного позову складає 207125,12 грн., а зазначення представником позивача ціни позову в розмірі 414250,25 грн. є хибним.

Отже, позивач за звернення до суду з даною позовною заявою має сплатити судовий збір у загальній сумі 2071,25 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 53, 136 ч. 1, 3, 175-177, 185 ч. 1, 2, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Лалаян Вікторії Миколаївни про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання суду документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору в сумі 2071,25 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Ю. Холодова