печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2190/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участі секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Романа Сергійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величко Роман Сергійович, звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених згідно виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2079/2011 від 07.12.2011 виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у сумі 20 022 874, 77 грн.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення суду у справі № 2-2079/2011, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величко Р. С. звернулась до суду з даним поданням.

Державний виконавець у вимогах подання клопотав про розгляд подання у його відсутність.

Згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За наведених обставин суд визнав за можливе розглянути подання у відсутність приватного виконавця, у відповідності до положень ст. 441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, 30.01.2012 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Вовченком О. В. у відповідності до вимог ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3, з виконання виконавчого листа № 2-2079/11 від 07.12.2011 виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у сумі 20 022 874, 77 грн.

Копії вказаної постанови направлено ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що підтверджується копією супровідного листа. Адреса боржника зазначена у виконавчому провадженні, є адресою зареєстрованого місця проживання боржника, відповідно до відповіді ГУ ДМС України у Львівській області.

Разом з тим, жодних дій для виконання рішення суду боржником вчинено не було.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа, зокрема, 04.07.2014 старшим державним виконавцем Кедою М. В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

03.04.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщуком В. В. винесена постанова про арешт коштів та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунка і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

27.12.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Біловолом В. О., винесено постанову про арешт коштів боржника.

З матеріалів подання державного виконавця встановлено, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, що підтверджується копією заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 11.12.2018.

Крім того, приватним виконавцем для забезпечення реального виконання рішення, направлені запити з метою перевірки майнового стану боржника.

Зокрема, згідно відповіді ТОВ «Технологічно-експериментальний завод», боржник ОСОБА_1 звільнився 22.11.2022.

Також, згідно відповіді на запит № 184437948 від 12.12.2023 щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів Міністерство внутрішніх справ України повідомило, що у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, боржник неодноразово перетинав державний кордон.

Однак, вжиті приватним виконавцем заходи, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення, фактично не досягли бажаного результату.

З відповіді Державної прикордонної служби України № 161990143 від 11.05.2023, наданої на запити державного виконавця, вбачається, що боржник ОСОБА_3 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія, номер документу/ID картка: НОМЕР_1 , при цьому, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, боржник переміщувався через державний кордон України, а саме: 18.02.2018, 02.03.2018. 13.03.2018, 16.03.2018, 23.04.2018, 27.04.2018, 09.07.2018, 19.07.2018, 23.09.2018, 27.09.2018, 12.03.2019, 14.03.2019, 17.03.20119, 17.03.2019, 18.03.2019, 25.03.2019, 04.08.2019, 06.08.2019, 19.08.2019, 29.08.2019, 26.10.2019, 30.10.2019, 22.02.2020, 29.02.2020, 27.08.2020, 04.09.2020, 08.07.2021, 18.07.2021.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1-9 частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України, який має паспорт, у разі, коли існують обставини, що обмежують відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право його виїзду за кордон, зобов`язаний здати свій паспорт на збереження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання у місячний термін після виникнення таких обставин. За наявності достатніх підстав паспорт, що зберігається в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, повертається у 10-денний термін з моменту звернення громадянина або його законного представника.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, що має паспорт, може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Окрім вказаного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», також може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон громадянин України, що ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За таких обставин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник обізнаний про існування заборгованості, однак рішення суду не виконує, враховуючи тривале невиконання боржником судового рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів, умисне ухилення боржника від його виконання, а також приймаючи до уваги, що боржник, не виконуючи рішення суду має можливість здійснювати виїзди за межі України, суд приходить висновку про задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величка Романа Сергійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за кордон України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.10.2011 в цивільній справі № 2-2079/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у розмірі 2002874, 77 грн, (виконавче провадження № НОМЕР_3).

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , покласти на Державну прикордонну службу України.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Ю. Г. Головко