УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 760/20457/17

провадження № 61-1787ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарний Олександр Вікторович,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Мазурик О. Ф., Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва (далі -приватний виконавець) Кошарний О. В. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання приватного виконавця обґрунтовано тим, що на виконанні у нього знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 760/20457/17, виданого 19 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 1 500 000,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 030 500,00 грн, трьох процентів річних в розмірі 127 479,45 грн.

Боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 є ОСОБА_2

04 листопада 2022 року виконавцем винесено постанову про арешт грошових коштів боржника.

У ході проведення виконавчих дій виконавцем встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, транспортні засоби у його власності відсутні, грошових коштів на рахунках боржника не має. Натомість встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2023 року за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира була придбана 24 березня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу, тобто в період шлюбу з ОСОБА_2 . Однак, право власності боржника на нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем.

У зв`язку з викладеним, приватний виконавець просив суд:

- визначити, що частка майна боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 , якою ОСОБА_2 володіє спільно з ОСОБА_3 , складає 1/2 частини;

- звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 80,9 кв. м, житлова площа 29,7 кв. м, яка належить боржнику ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року подання задоволено. Визначено, що частка майна боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, а саме: квартирі АДРЕСА_2 , якою ОСОБА_2 володіє спільно з ОСОБА_3 , складає 1/2 частку. Звернуто стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 80,9 кв. м, житлова площа 29,7 кв. м, яка належить боржнику ОСОБА_2 .

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції зазначив, що визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою є адекватним ступенем втручання у його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким залишено подання приватного виконавця без розгляду.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки під час розгляду справи, встановлено наявність спору про визначення частки майна боржника в спільному майні подружжя, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_3 , зазначений спір підлягає вирішенню не в порядку, передбаченому розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а в позовному провадженні, а тому подання приватного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

Приватний виконавець Кошарний О. В. у січні 2024 року через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що приватний виконавець встановив, що боржник не має грошових коштів та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду, водночас виявив належність боржнику на праві спільної сумісної власності з дружиною двокімнатної квартири, частки якої належить боржнику, однак ним не зареєстрована. З урахуванням частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець вважав своє звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника обґрунтованим.

Крім того, заявник у касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, однак не врахував окрему думку суддів Великої Палати Верховного Суду, висловлену у цій справі. На думку заявника, застосування судом у цій справі цього правового висновку не відповідає критерію релевантності.

Натомість, посилається на правові висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від: 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, від 30 жовтня 2023 року у справі № 755/4511/19, які не враховано судом апеляційної інстанції.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим що заявник отримав повний текст оскаржуваної постанови 01 січня 2024 року засобами електронного поштового зв`язку. На підтвердження чого надав відповідні докази.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані ним докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу приватного виконавця, зміст постанови Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 1 500 000,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 030 500,00 грн, три проценти річних в розмірі 127 479,45 грн.

19 жовтня 2022 року на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2021 року видано виконавчий лист № 760/20457/17.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного О. В. від 04 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 760/20457/17, виданого 19 жовтня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 1 500 000,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 030 500,00 грн, три проценти річних в розмірі 127 479,45 грн.

Боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Звертаючись із поданням приватний виконавець посилався на те, що у ході виконання рахунки боржника або грошові кошти на рахунках виконавцем не виявлено. У ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, транспортні засоби у його власності відсутні.

ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2023 року за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 2015 року.

Зазначена квартира придбана в період шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , відтак може бути об`єктом права спільної сумісної власності і частка ОСОБА_2 у вказаній квартирі становить .

Так, відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11(провадження № 14-31цс21) вказано, що спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача (абзац перший частини п`ятої статті 56 ЦПК України).

В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови).

У справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, приватний виконавець Кошарний О. В. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника, яким, на думку заявника, боржник володіє спільно з іншою особою - ОСОБА_3 .

Водночас, в суді першої інстанції та апеляційному суді, ОСОБА_3 заперечувала належність ОСОБА_2 спірного майна на праві спільної сумісної власності, доводила, що квартира, в якій виконавець просив виділити його частку є її особистою власністю.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у цій справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Такий висновок повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11.

Посилання в касаційній скарзі на окрему думку суддів висновком Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справі № 2-591/11, не можуть бути підставою для касаційного оскарження в розумінні пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки окрема думка судді не є судовим рішенням, в якому викладається правовий висновок, є лише правом кожного судді із колегії суддів викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.

Посилання в касаційній скарзі на судову практику як на обґрунтування своєї позиції, а саме постанови Верховного Суду: від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, від 30 жовтня 2023 року у справі № 755/4511/19 не підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права у цій справі, оскільки фактичні обставини у цих справах різні.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

За наведених обставин Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що у цій справі наявний спір про право, який вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича задовольнити.

Поновити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кошарному Олександру Вікторовичу строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного Олександра Вікторовича про визначення частки майна боржника, звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник