УХВАЛА

01 березня 2024 року

м. Київ

справа № 753/2262/23

провадження № 61-1847ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Первинна профспілкова організація працівників Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді аналітика консолідованої інформації 1 категорії відділу досліджень та аналізу служби аналізу та управління ризиками апарату управління ДП «АМПУ» з 10 січня 2023 року.

Стягнено з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 336 430,35 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів.

Стягнено з ДП «АМПУ» на користь держави судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 4 437,90 грн, в суді апеляційної інстанції - 6 656,85 грн.

Стягнено з ДП «АМПУ» на користь держави судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

У лютому 2024 року ДП «АМПУ» через систему «Електронний суд» направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

До касаційної скарги додано сформовану у системі «Електронний Суд» 14 серпня 2023 року довіреність, в якій зазначено, що ОСОБА_2 на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 травня 2023 року щодо ДП «АМПУ» уповноважив у порядку передоручення Сидоренко Д. О., яка передоручила Неїжпапі Ю. А., представляти інтереси ДП «АМПУ» в судах України.

Проте до касаційної скарги не додано документів, які б засвідчували повноваження Неїжпапи Ю. А. діяти у суді від імені ДП «АМПУ» за правилами її самопредставництва за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом), чи як представника (адвоката).

Тому додана до скарги сформована у системі «Електронний Суд» 14 серпня 2023 року довіреність у порядку передоручення не підтверджує повноваження Неїжпапи Ю. А. діяти в порядку самопредставництва від ДП «АМПУ».

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Отже, в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (правовий висновок, викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, провадження № 14-105цс21).

Таким чином, заявнику необхідно надати належні докази на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ДП «АМПУ» у Верховному Суді.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки за її подання не сплачений судовий збір у повному обсязі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового характеру - 1 % відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З позовом ОСОБА_1 звернувся у 2023 році. Суд апеляційної інстанції поновив позивача на роботі (вимога немайнового характеру становить 1 211,20 грн) та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 336 430,35 грн (вимога майнового характеру). 1% суми, яка підлягає стягненню за рішенням суду становить 3 364,30 грн.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 7 320,80 грн ((1 211,20+3 364,30 грн)?0,8))?200%)).

Оскільки до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 7 100,64 грн, заявнику необхідно доплатити 220,16 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків двадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник