Справа № 595/2337/23
Провадження № 2/595/104/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Пасічника А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Відділу освіти Бучацької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пасічник А.З., звернувся в суд з позовною заявою до відповідача Відділу освіти Бучацької міської ради, в якій просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року в сумі 81075,93 грн. Позов обґрунтовує тим, що 21 грудня 2021 року рішенням Бучацького районного суду (справа №595/1185/21) визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 07 червня 2021 року №28-К «Про звільнення ОСОБА_1 » визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 28.08.2021 №46-К, в частині пункту 2, яким змінені підстави та формулювання звільнення ОСОБА_1 , вчителя географії Язловецької ЗОШ І-ІІІ ст., якого було звільнено наказом №28-К від 07 червня 2021 року, а також поновлено його на посаді, з якої він був звільнений. Так, 22.12.2021 директор Язловецької ЗОШ видала наказ №67-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », однак із вказаним наказом він ознайомлений не був. 28 вересня 2023 року рішенням Бучацького районного суду (справа №595/1209/23) визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 21 лютого 2022 року за №07-К «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул», а також поновлено його на посаді, з якої він був звільнений. Вказує, що станом на сьогодні йому не виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.12.2021 по 28.09.2023. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки згідно ч.2 ст.235 КЗпП України він має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із ухваленням судом рішення у справі №595/1209/23. Так, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 розрахована за останні два місяці роботи, тобто за квітень травень 2021 року, відповідно до довідки №210 від 22.12.2022 складала 180,57 грн. За період з 21.12.2021 по 28.09.2023 було 449 робочих днів, відтак 449х180,57 = 81075,93. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пасічник А.З. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Представник відповідача Відділу освіти Бучацької міської ради в зал судового засідання не прибув повторно, повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток засобом зв`язку «Укрпошта», причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзиву на адресу суду не надходило.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши позивача та його представника, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2021 року (справа №595/1185/21) визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 07 червня 2021 року № 28-К «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 28 серпня 2021 року № 46-К, в частині пункту 2, яким змінені підстави та формулювання звільнення ОСОБА_1 , вчителя географії Язловецької ЗОШ І-ІІІ ст., якого було звільнено наказом №28-К від 07 червня 2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді, з якої він був звільнений.

Наказом директора Язловецької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_2 №67-К від 22.12.2021 ОСОБА_1 поновлено на посаду вчителя географії з 22.12.2021. Підстава: рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 21.12.2021 № 595/1185/21 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі.

Згідно Наказу директора Язловецької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_2 № 07-К від 21.02.2022 ОСОБА_1 , вчителя географії Язловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, звільнено 21 лютого 2022 року за прогули (відсутність на роботі протягом цілого робочого дня) без поважних причин, відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Вирішено в день звільнення провести остаточний розрахунок з ОСОБА_1 , в тому числі виплатити компенсацію за 0 днів невикористаної щорічної відпустки та видати йому трудову книжку.

Разом з тим, рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 вересня 2023 року (справа №595/1209/23) визнано протиправним та скасовано наказ Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 21 лютого 2022 року за № 07-К «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул». Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Язловецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 21 лютого 2022 року.

Вказаним вище судовим рішенням встановлено, що згідно наказу №07-К від 21.02.2022 Язловецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. ОСОБА_1 , вчителя географії, звільнено за прогули (відсутність на роботі протягом цілого робочого дня) без поважних причин, відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Підставою прийняття вказаного наказу зазначені доповідні записки, акти, повідомлення. Проте, як вбачається із вказаного наказу, ОСОБА_1 ознайомлений з ним не був, про що свідчить відсутність його підпису у наказі. Крім того, відповідач, як на підставу звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя географії, посилається на доповідні записки, акти, повідомлення, однак представник відповідача у судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеного наказу № 07-К від 21.02.2022 не надав. Всупереч вимогам ст.149 КЗпП, відповідач до застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 не зажадав від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Відповідне положення також міститься у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За змістом ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2022 року (справа №595/710/22) вирішено стягнути з Відділу освіти Бучацької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2021 року по 04 серпня 2021 року в розмірі 7222 (сім тисяч двісті двадцять дві) грн 80 коп. за вирахуванням відповідних податків і зборів. Рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, що становить 2708 (дві тисячі сімсот вісім) грн 55 коп. за вирахуванням відповідних податків і зборів, допустити до негайного виконання.

З вказаного вище рішення вбачається, що відповідно до розрахунково-платіжної відомості за видами оплат №7, виданої Язловецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів за січень 2022 року, ОСОБА_1 за серпень 2021 року (18 днів), вересень 2021 року (22 дні), жовтень 2021 року (20 днів), листопад 2021 року (22 дні), грудень 2021 року (15 днів) виплачено, за вирахуванням відповідних податків і зборів, середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13399,70 грн, що також підтвердили в судовому засіданні сторони.

Відтак, враховуючи, що з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступного дня після звільнення (з 08 червня 2021 року по 04 серпня 2021 року), йому виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 серпня 2021 року по 21 грудня 2021 року, зважаючи на те, що рішенням суду від 21 грудня 2021 року (справа №595/1185/21) ОСОБА_1 поновлений на посаді з якої звільнений, однак, згідно Наказу директора Язловецької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_2 № 07-К від 21.02.2022 ОСОБА_1 , вчителя географії Язловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, звільнено 21 лютого 2022 року за прогули (відсутність на роботі протягом цілого робочого дня) без поважних причин, а рішенням суду від 28 вересня 2023 року (справа №595/1209/23) вказаний вище наказ скасовано та поновлено ОСОБА_1 на роботі в Язловецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 21 лютого 2022 року, обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде починатися з 22 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

На думку Великої Палати Верховного Суду, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату (Постанова Великої палати Верховного Суду від 08.02.2022, справа № 755/12623/19).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 Постанови № 13 від 14 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За вимогами п. 8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Як слідує з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року.

Разом з тим, як було встановлено судом, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача, слід обраховувати за період з 22 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року.

Відтак, підлягає стягненню з Відділу освіти Бучацької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за: грудень 2021 року 7 робочих днів; січень 2022 року 19 робочих днів; лютий 2022 року 20 робочих днів; березень 2022 року 22 робочих дні; квітень 2022 року 21 робочий день; травень 2022 року 22 робочих дні; червень 2022 року 22 робочих дні; липень 2022 року 21 робочий день; серпень 2022 року 22 робочих дні; вересень 2022 року 22 робочих дні; жовтень 2022 року 20 робочих днів; листопад 2022 року 22 робочих дні; грудень 2022 року 21 робочих день; січень 2023 року 22 робочих дні; лютий 2023 року 20 робочих днів; березень 2023 року 23 робочих дні; квітень 2023 року 20 робочих днів; травень 2023 року 23 робочих дні; червень 2023 року 22 робочих дні; липень 2023 року 21 робочий день; серпень 2023 року 23 робочих дні; вересень 2023 року 20 робочих днів.

Абзацом 3 пункту 2 вищенаведеного Порядку передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Суд приймає до уваги довідку про доходи №210, видану Відділом освіти Бучацької міської ради 22 грудня 2022 року ОСОБА_1 , про те, що він дійсно працював у Язловецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, за основною формою працевлаштування, на посаді вчителя географії та отримав заробітну плату за квітень 2021 року - 3611,34 грн, травень 2021 року - 3611,34 грн, а всього 7222,68 грн, які і слід брати для обчислення середнього заробітку.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку: 7222,68 грн (сума заробітної плати за квітень та травень 2021 року) : 22+18 (кількість робочих днів у квітні 2021 року та травні 2021 року) становить 180 грн 57 коп.

Відтак, беручи до уваги кількість робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком, згідно умов праці - за період з 22 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року, а саме 455 робочих днів та середньоденний заробіток позивача перед звільненням 180,57 грн, шляхом множення отримуємо розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який становить, виходячи з обрахунку 180,57х455 = 82 159,35 грн.

Проте, виходячи з принципу диспозитивності, який викладений в статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача в користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року в сумі 81075,93 грн.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більш ніж за один місяць.

Таким чином у даному випадку підлягає негайному виконанню рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 1444,56 (однієї тисячі чотириста сорок чотири) грн 56 коп. (виходячи з розрахунку 7 робочих днів грудня х 180,57 грн = 1263,99 грн без урахування податків і зборів).

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційнозадоволених вимог.

Позовну заяву подано до Бучацького районного суду Тернопільської області в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», тому при визначенні суми судового збору має застосовуватись коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд здійснює стягнення судового збору у розмірі 968,96 грн (з розрахунку: 1211,20 х 0,8) з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Бучацької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 грудня 2021 року по 28 вересня 2023 року в розмірі 81 075 (вісімдесят одна тисяча сімдесят п`ять) грн 93 коп. за вирахуванням відповідних податків і зборів.

Рішення суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, що становить 1263 грн(одна тисяча двісті шістдесят три) грн 99 коп. за вирахуванням відповідних податків і зборів, допустити до негайного виконання.

Стягнути з Відділу освіти Бучацької міської ради на користь держави 968(дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 19 березня 2024 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: с. Язловець Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Відділ освіти Бучацької міської ради, місцезнаходження: майдан Волі,1, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, 48402, .

Суддя: І. І. Тхорик