Справа № 730/1267/23
Провадження № 6/756/58/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судових засідань - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Приходько Юрій Миколайович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Борзнянського районного суду Чернігівської області із даною заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритого з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №18777 від 25.11.2021.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23.11.2023 цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача правонаступником, передано на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлялися.

Виходячи з того, що відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, згідно ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Так, згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону, серед іншого, примусовому виконанню підлягають рішення, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Як вбачається із матеріалів, приватним виконавцем Чернігівської області Приходьком Ю.М. 19.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3; вказано адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Одночасно слід зазначити, що відповідно до інформації про вказане виконавче провадження отриманої з Автоматизованої системи виконавчого провадження, убачається, що приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.09.2023, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у Військовій частині НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 .

При цьому, з`ясовано, з відповіді на запит №182839335 приватного виконавця до Пенсійного фонду України, яка міститься у Автоматизованій системі виконавчого провадження, що Військова частина НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , зареєстрована у Шевченківському районі м.Києва.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Приходьком Ю.М. вчиняються на території Шевченківського району м.Києва, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису, а не адреса проживання ОСОБА_1 .

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Оболонського району м. Києва вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Оболонського району м. Києва виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даної заяви Оболонському районному суду м. Києва.

Таким чином, до початку розгляду заяви по суті судом встановлено місце виконання спірного виконавчого напису, що дає підстави вважати, що заява пред`явлена з порушенням територіальної підсудності, про що достеменно не було відомо суду на момент призначення справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За правилами, передбаченими частиною другою статті 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

У даному, випадку справа прийнята до розгляду судом з порушенням правил підсудності.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана справа не є підсудна Оболонському районному суду м. Києва та була передана помилково. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

За таких обставин, суд вважає за необхідне направити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Приходько Юрій Миколайович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження, разом з доданими до неї документами, на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 260-261, 353-355, 442, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Приходько Юрій Миколайович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження, разом з доданими до неї документами - передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва (м. Київ, вулиця Дегтярівська, 31-А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач