Провадження № 2/522/961/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 30.08.2023 року надійшов позов Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № R06758/2020 від 17.11.2020 року у розмірі 80 145,82 грн. та фактично понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «МТБ БАНК» з анкетою-заявою про надання йому кредиту в сумі 65 000,00 гривень на споживчі цілі. 17 листопада 2020 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № R06758/2020. Згідно з умовами Кредитного договору (п.1.1.) Банк надав Позичальнику споживчий Кредит в розмірі 65 000,00 грн. на споживчі цілі, на період з 17 листопада 2020 року по 16 листопада 2021 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами - 8,00% (вісім процентів) річних, зі сплатою регулярних рівних щомісячних платежів (при цьому в розрахунок такого рівномірного платежу входить по поверненню суми кредиту, процентів та щомісячної комісії), що направляються на виконання зобов`язань за цим Договором, які розраховуються таким чином, що в кінці строку дії Договору за умови виконання зобов`язання Позивальником заборгованість повністю повертається.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука відповідача ОСОБА_2 , згідно договору поруки № R06758/2020/S-1 від 17.11.2020 року.

Всупереч умов кредитного договору № R06758/2020 від 17.11.2020 року відповідач ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Позивач направив відповідачам вимоги від 10.06.2022 року, 22.08.2023 року про усунення порушень кредитного договору-погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Однак дані вимоги буди залишені без уваги.

Станом на 15.08.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 80 145,82 грн., а саме:

- заборгованість за основним боргом 27 088,97 грн.;

- заборгованість за відсотками 5 736,85 грн.;

- заборгованість за комісією 47 320,00 грн.

Матеріали позову суддя отримала 31.08.2023 року.

У відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України 31.08.2023 року судом було направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, для встановлення місця реєстрації боржників.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 223928 від 12.09.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 223935 від 12.09.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 14.09.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено до розгляду на 18.10.2023 року.

У судове засідання 18.10.2023 року сторони не з`явилися. Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 22.11.2023 року.

У судове засідання 22.11.2023 року сторони не з`явилися. Розгляд справи відкладено на 09.01.2024 року.

У судове засідання 09.01.2024 року сторони не з`явилися. Від представника відповідача- адвоката Пижик В.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 15.02.2024 року.

У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. на семінарі 15.02.2024 року розгляд справи, призначений на 15.02.2024 року, відкладено на 19.02.2024 року.

До суду 15.02.2024 року від представника відповідача-адвоката Пижик В.В. надійшла заява, згідно якої просили відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до п. 1.5. Договору про споживчий кредит № R06758/2020 від 17 листопада 2020 року, Позичальник сплачує комісію (у складі щомісячного платежу) за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п. 1.2. цього Договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати якого зазначено в Графіку платежів. Комісія сплачується на рахунок, вказаний у п. 1.4. цього Договору. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Врахувавши, нікчемність окремих пунктів кредитного договору, зокрема п. 1.5, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та вимогу про стягнення суми комісійної вважає необґрунтованою і такою, що направлена на порушення прав позичальника.

У судове засідання 19.02.2024 року сторони не з`явилися. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи та не визнав заяву представника відповідача- адвоката Пижик В.В. (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст .275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення є 26.02.2024 року.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «МТБ БАНК» з анкетою-заявою індивідуального позичальника про надання йому кредиту в сумі 65 000,00 гривень на споживчі цілі, термін користування ердитом-12 місяців, ставка за кредитом (%) 8,00 %. Дана анкета підписана ОСОБА_1 особисто. (а.с. 6-7)

17.11.2020 року між ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № R06758/2020. Даний договір підписаний ОСОБА_1 особисто. (а.с. 8-9)

Згідно з умовами Кредитного договору (п.1.1.) Банк надав Позичальнику споживчий Кредит в розмірі 65 000,00 грн. на споживчі цілі, на період з 17.11.2020 року по 16.11.2021 року, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами - 8,00% (вісім процентів) річних, зі сплатою регулярних рівних щомісячних платежів (при цьому в розрахунок такого рівномірного платежу входить по поверненню суми кредиту, процентів та щомісячної комісії), що направляються на виконання зобов`язань за цим Договором, які розраховуються таким чином, що в кінці строку дії Договору за умови виконання зобов`язання Позивальником заборгованість повністю повертається.

Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів» (а.с. 10), що є його невід`ємною частиною. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 . Датою списання чергових платежів за Кредитом, нарахованими процентами та комісіями є дати, що зазначена у Графіку платежів як «Дата платежу».

Цим Договором Позичальник передає Банку право на щомісячне списання Платежу за Кредитом, нарахованими процентами та/або комісіями, згідно з Графіком платежів з рахунку оплати Позичальника у дату, що вказана у Графіку платежів, шляхом договірного списання відповідно до чинного законодавства України. При цьому, у випадку наявності простроченої заборгованості - днем списання такої простроченої заборгованості - є день надходження коштів на рахунок, що зазначений у п. 1.4. цього Договору.

Пунктом 1.3. Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму Кредиту та виконати інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше 16.11.2021 року.

Пунктом 1.4. Кредитного договору, встановлено, що Позичальник щомісяця в Дату платежу сплачує кошти (щомісячний платіж) на рахунок № НОМЕР_2 в розмірі зазначеному в Графіку платежів.

Якщо щомісячний платіж сплачено Позичальником із простроченням строку/терміну, встановленого у Графіку платежів, то розмір наступного чергового щомісячного платежу збільшено на суму процентів за користування Кредитом, які будуть нараховані Банком за кількість днів користування Кредитом, на які Позичальником було прострочено сплату попереднього щомісячного платежу. У разі непогашення платежів у терміни/строки, передбачені Графіком платежів, така заборгованість вважається простроченою. При платежу за цим Договором з метою часткового дострокового погашення розмір щомісячного платежу залишається незмінним, у а складі щомісячного платежу змінюється розмір платежу за Кредитом і розмір процентів за користування Кредитом, а також зменшується останній щомісячний платіж за Договором.

Згідно п. 1.5. Кредитного договору, Позичальник сплачує комісії (у складі щомісячного платежу) за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п. 1.2. цього Договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати зазначено в Графіку платежів. Комісії сплачуються на рахунок, вказаний у п. 1.4. цього Договору.

Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору, проценти за користування Кредитом сплачуються (у складі щомісячного платежу) на рахунок, вказаний у п. 1.4. цього Договору щомісяця згідно Графіку платежів, виходячи із Розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Кредитного договору. Після закінчення передбаченого цим Договором строку, на який надається Кредит, проценти нараховуються виходячи із Розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення Кредиту, які Позичальник сплачує щомісяця, у Дату платежу і в день фактичного повного погашення Кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості - в день фактичного погашення Кредиту. При несплаті процентів у зазначені терміни та строки, вони вважаються простроченими. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 (триста шістдесят) днів у році.

Підписанням Договору про споживчий кредит № R06758/2020 від 17.11.2020 року Позичальник підтвердив приєднання до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб при надані споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк», підтвердив Публічну пропозицію ПАТ «МТБ Банк» на укладання Договору, яка розміщена на сайті Банку і безумовно приєднався до умов Договору. (п. 2.4. Кредитного договору) (а.с. 11-23)

При цьому суд звертає увагу, що позичальник (відповідач), підписуючи кредитний договір діяв добровільно, повністю усвідомлюючи наслідки своїх дій.

11.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «МТБ БАНК» з анкетою поручителя. Дана анкета підписана ОСОБА_2 особисто. (а.с. 24-25)

B забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором № R06758/2020 від 17.11.2020 року, між Банком та ОСОБА_2 (надалі - Поручитель) 17.11.2020 року було укладено Договір поруки № R06758/2020/S-1, за умовами п.п. 1.1 Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником, а також і його спадкоємцями, зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі, в тому числі: по поверненню наданого Позичальнику кредиту на суму 65 000,00 грн. на наступні цілі: на споживчі цілі, строком з 17.11.2020 року по 16.11.2021 року включно, по сплаті відсотків, комісійної винагороди, штрафів та пені, передбачених умовами Кредитного договору.

Згідно п. 1.2. Поручитель ознайомлений з усіма умовами Кредитного договору та Графіку платежів, у забезпечення виконання якого він укладає цей договір, розуміє всі умови, викладені в цьому Договорі та Кредитному договорі, та Графіку платежів і погоджується з ним.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки забезпечене порукою зобов`язання Позичальника Поручитель повинен виконати на протязі 5 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Кредитора.

Згідно п. 3.1. Договору за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого п. 2.1. цього Договору, Поручитель сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня сплачується Поручителем на рахунок Кредитора № 3300, Код Банку 328168 / IBAN UA2423300.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 3.3. Договору на підставі ст. 259 ЦК України та у відповідності з цим Договором, Сторони досягли домовленості про те, що позовна давність за вимогами Кредитора за цим Договором встановлюється тривалістю 3 роки.

Відповідач за період часу укладення кредитного договору № R06758/2020 від 17.11.2020 року періодично сплачував кошти на виконання кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 33-37).

Таким чином ОСОБА_1 прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому просить стягнути заборгованість станом на 15.08.2023 року , у розмірі 80 145,82 грн., а саме:

- заборгованість за основним боргом 27 088,97 грн.;

- заборгованість за відсотками 5 736,85 грн.;

- заборгованість за комісією 47 320,00 грн.

У підтверджені виконанням Позивачем зобов`язань перед відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № R06758/2020 від 17.11.2020 року, до суду надано виписки з рахунку за період з 16.11.2020 року по 01.02.2023 року (а.с. 38-40), що не спростовано стороною відповідача.

Із позову вбачається, що відповідачі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконують протягом тривалого часу, не здійснюють відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у них перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27 088,97 грн.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі сплином строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання суперечки шляхом направлення Позичальнику та Поручителю вимог від 10.06.2022 року № 01/ОВ30/8-01/ОВ30-БТ та від 22.08.2023 року № 01/ОВ30/76-01/ОВ30. (а.с. 28-32).

З Договору про споживчий кредит № R06758/2020 від 17.11.2020 року вбачається, що він укладений строком до 16.11.2021 року.

Таким чином передбачені цим договором відсотки за користування кредитом застосовуються лише до 16.11.2021 року.

Як вбачається з розрахунку позивача, просить стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 5 736,85 грн. за період з 28.04.2021 року по 15.08.2023 року.

Суду надано розрахунок по боргу, з якого вбачається, що відповідач припинив сплачувати щомісячні платежі за кредитом з 28.04.2021 року (а.с. 33-37).

Строк дії кредитного договору закінчився 16.11.2021 року.

За умови договору відповідач зобов`язався сплатити 8 % річних за користування кредитом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Тобто зазначене можливо стягнути лише за період з 28.04.2021 року по 16.11.2021 року, тобто розмір заборгованості за процентами становить 1 765,02 грн. (1 230,94 грн.+534,08 грн.), в іншій частині стягнення процентів за період з 17.11.2021 року по 15.08.2023 року не підлягають задоволенню, оскільки строк дії договору (з такими процентами) закінчився.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Окрім цього, як слідує з наданих позивачем розрахунків, проценти за період поза межами строку кредитування нараховуються саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України.

Проте після закінчення строку дії договору нарахування таких процентів згідно законодавства не передбачено.

У зв`язку з викладеним суд вважає що вимога про стягнення процентів підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 1 765,02 грн., а в іншій частині таких вимог слід відмовити, оскільки їх нарахування з 17.11.2021 за умовами кредитного договору не передбачено.

Щодо стягнення за комісію.

Позивач просить стягнути з відповідачів:

-47 320,00 грн. заборгованість за комісією за період з 28.05.2021 року по 15.08.2023 року.

Згідно п. 1.1. Кредитного договору тип кредиту-на споживчі цілі.

Згідно п. 1.5. Кредитного договору, Позичальник сплачує комісії (у складі щомісячного платежу) за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п. 1.2. цього Договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати зазначено в Графіку платежів. Комісії сплачуються на рахунок, вказаний у п. 1.4. цього Договору.

Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.

Згідно практики Верховного Суд, а саме постанови Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц вбачається наступне: ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 10 611, 29 євро, яка складається з заборгованості за кредитом - 8 282,65 євро, процентів - 847,82 євро, комісії - 809,61 євро, пені - 152,59 євро, а також штрафів відповідно до договору: 13,99 євро - штраф (фіксована частина), 504,63 євро - штраф (процентна ставка). ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, за висновками ВС несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Колегія суддів ВП ВС у п. 25 постанови по справі № 363/1834/17 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)).

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови у справі № 363/1834/17).

Виходячи з наведеного суд вважає, що банк нарахував боржнику комісію неправомірно, а тому слід відмовити у її задоволенні.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів ПАТ «МТБ Банк».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог у розмірі 28 853,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 36 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно з кожно - в сумі 483,12 грн. (966,24 грн. : 2).

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 207, 525, 526, 530, 553-555, 610-612, 629, 638, 639, 640, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (, 68003, м. Чорноморськ, пр. Миру, 28) заборгованість за Кредитним договором у розмірі 28 853 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 99 копійок, а саме:

- заборгованість за основним боргом у розмірі 27 088 (двадцять сім тисяч вісімдесят вісім) гривень 97 копійок;

- заборгованість за відсотками у розмірі 1 765 (одна тисяча сімсот шістдесят п`ять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (, 68003, м. Чорноморськ, пр. Миру, 28) суму сплаченого судового збору у розмірі 966 (дев`ятсот шістдесят шість) гривні 24 копійки у рівних частках з кожного, а саме у розмірі по 483 (чотириста вісімдесят три) гривні 12 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 26.02.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.