печерський районний суд міста києва
Справа № 199/7052/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судового засідання Орел А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із вказаною позовною заявою.

11 вересня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, для розгляду у порядку загального позовного провадження /а. с. 29/.

16 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив представника відповідача /а. с. 61-66/.

24 жовтня 2023 року ухвалою суду цивільну справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, згідно з частиною другою статті 27 ЦПК України /а. с. 75/.

06 грудня 2023 року справа надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 07 грудня 2023 року, для вирішення питання про прийняття до свого провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

27 лютого 2024 року представник відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути подане у межах цієї справи клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Так, 04 жовтня 2023 року представник відповідача подав до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про залишення позовної заяви без руху, на підставі частини четвертої статті 177 ЦПК України /а. с. 52-53/.

В обґрунтування свого клопотання про залишення позовної заяви без руху представник відповідача вказав, що заявник посилається на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору з вимогами до АТ КБ «Приватбанк», що з врахуванням викладених у позовній заяві обставин і предмету позову є хибним висновком, оскільки споживчі (договірні) відносини між сторонами розірвано, про що зазначено самим позивачем у першому абзаці позовної заяви. Після розірвання договорів банківського вкладу між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання. Оскільки між позивачем та банком припинено правовідносини з договору банківського вкладу, то частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на спірні правовідносини.

Отже положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються, так споживчі правовідносини між сторонами припинені внаслідок розірвання договору, а позивач, відповідно на підставі пункту 22 вказаного Закону України - не звільняється від сплати судового збору.

Відтак, слід прийти до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Позивач у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява представника позивача про проведення підготовчого засідання без його участі /а. с. 70/.

Представник відповідача подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності і просив розглянути подане у межах цієї справи клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, встановив наступні обставини і прийшов до наступних висновків.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору з вимогами до АТ КБ «Приватбанк», оскільки він звернувся до банку 09 грудня 2019 року із заявою про розірвання депозитних договорів, як вказано у рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року, і виплату належних йому грошових коштів разом з нарахованими процентами за усіма його банківськими договорами, а з 12 грудня 2019 року (через два банківські дні після звернення) розпочалося порушення банком прав ОСОБА_1 /а. с. 4/.

Разом з тим, після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

Таке правове застосування роз`яснено і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17.

Отже положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються, так як споживчі правовідносини між сторонами припинені внаслідок розірвання договорів за ініціативою вкладника-позивача.

Відтак на підставі пункту 22 вказаного Закону позивач не звільняється від сплати судового збору. Інші підстави позивач не вказував, із змісту позовної заяви та її матеріалів їх наявність не вбачається.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, позивачеві необхідно сплатити судовий збір, відповідно до встановлених ставок Закону України «Про судовий збір» і розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у якому була подана позовна заява.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 2 684, 00 грн.

Ціна позову, згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України, становить суму у розмірі 848 356, 75 грн.

Відтак, при зверненні до Печерського районного суду м. Києва заявнику слід сплатити судовий збір у розмірі 8 483, 56 грн на реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві / Печерс. р-н/22030101; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Печерський районний суд міста Києва.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду платіжного документу про сплату судового збору, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Окрім цього, за приписами частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Разом з тим, інформація про реєстрацію представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в Електронному суді відсутня: не вказано про наявність електронного кабінету у позовній заяві, не додано підтвердження про таку реєстрацію, а також не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків, для самостійної перевірки судом.

У відповідності до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 187, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення трьох відсотків річних, залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова