Житомирський апеляційний суд
Справа №294/485/22 Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 61 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №294/485/22 за позовом ОСОБА_1 до Чуднівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування

за апеляційною скаргою заступника керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

на заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Лесько М.О.

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 22.07.2022 року, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,1626 гектара (з кадастровим номером :05:000:0224), розташовану на території Чуднівської об`єднаної територіальної громади Дриглівського старостинського округу Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якого входить земельна частка (пай), розташована на території Дриглівського старостинського округу Чуднівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області. Батько позивача працював в КСП «Жовтень» Дригільської сільської ради, був внесений в списки колгоспу, але за життя не оформив належним чином земельну частку (пай).

Вказував, що після смерті батька він є єдиними спадкоємцями за заповітом щодо майна померлого ОСОБА_2 . Разом з тим, у нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Заочним рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,1626 гектара (з кадастровим номером :05:000:0224), розташовану на території Дриглівського старостинського округу Чуднівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області в порядку спадкування після смерті його батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, оскільки при його ухваленні порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також не враховано висновків щодо застосування норм права, які викладено у постановах Верховного Суду в подібних правовідносинах. Місцевим судом не дотримано вимог ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, судом, у порушення вимог ст. 2 ЦПК України, не забезпечено ефективного захисту порушених прав і законних інтересів держави. Судом першої інстанції неправильно визначено зміст спірних правовідносин, у зв`язку із чим неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а також не застосовано норми, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Не було з`ясовано питань, чи мав батько позивача ОСОБА_2 за життя право на земельну частку (пай) згідно висновків щодо застосування норм права, які викладено у постанові Верховного Суду від 26.04.2022 року у справі №376/1220/20, а саме: одержання КСП державного акту на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акту та включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю. Більш того, судом не враховано, що на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) не має свого матеріального втілення. Пай є лише правом одержати у власність земельну ділянку зі складу певного масиву землі. Земельна частка (пай) має особливий юридичний статус. Головною особливістю земельної частки є те, що вона не є земельною ділянкою, зокрема не визначена в натурі (її межі невідомі до моменту виготовлення і затвердження технічної документації) і не має унікального кадастрового номера. Саме на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо вирішення питання про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Батько позивача ОСОБА_2 за життя право власності на сформовану земельну ділянку з кадастровим номерам :05:000:0224 не набув, вона не входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, у зв`язку з чим відсутні правові підстави визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку. Як вбачається з суб`єктного складу учасників справи ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не було залучено до розгляду справи, тому прокурор правомірно звертається із апеляційною скаргою для захисту інтересів держави в інтересах вказаної особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03 червня 1991 року ОСОБА_2 в с. Рижів Чуднівського району Житомирської області склав заповіт, який посвідчений секретарем Дриглівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за № 14, за умовами якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Чуднівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.7).

Щодо представництва прокурором інтересів держави.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, заступник керівника Чуднівської окружної прокуратури обґрунтував необхідність скасування рішення суду першої інстанції, оскільки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство аграрної політики та продовольства України і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, проте ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не було залучено до розгляду даної справи.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). У судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №761/3884/18, провадження №14-36цс19).

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру». Згідно з положеннями частини третьої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Чуднівською окружною прокуратурою було надіслано повідомлення в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області. ГУ Держгеокадастру у Житомирській області листом від 17.11.2023 року №10-6-0.61-4167/2-23 повідомило, що позбавлене можливості самостійно звернутися до суду у зв`язку із обмеженим фінансуванням стосовно сплати судового збору (а.с.63-67).

Таким чином, прокурор попередньо, до звернення до суду із апеляційною скаргою, повідомив про це відповідний суб`єкт владних повноважень.

Враховуючи, що прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на визначені законом підстави для звернення до суду із апеляційною скаргою, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, беручи до уваги, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не мало наміру вживати заходів щодо захисту порушеного права власності держави, колегія суддів вважає, що прокурор обґрунтував підстави для представництва інтересів держави в даній справі.

Щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-ІV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом статей 22, 23 ЗК (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього, додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин включення або не включення батька позивача ОСОБА_2 до відповідних списків, проведення паювання земель КСП, належності спірної земельної ділянки до земель колективної власності, нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв).

Зверненню до суду із вказаним позовом має передувати вирішення питання про невключення батька позивача до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Таких вимог позивач у пред`явленому позові не заявляв.

Разом із цим вирішення питання щодо невключення підприємством особи до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), має на меті оскарження дій чи бездіяльності цього підприємства, що вказує на необхідність залучення до участі у справі у такому випадку відповідної юридичної особи або її правонаступника.

Крім того, при винесенні рішення судом не враховано, що на відміну від земельної ділянки, земельна частка(пай) не має свого матеріального втілення. Пай є лише правом одержати у власність земельну ділянку зі складу певного масиву землі. Земельна частка (пай) має особливий юридичний статус. Головною особливістю земельної частки є те, що вона не є земельною ділянкою, зокрема не визначена в натурі (її межі невідомі до моменту виготовлення і затвердження технічної документації) і не має унікального кадастрового номера. Це лише документально оформлене право людини на майбутнє отримання у власність земельної ділянки із земель, зокрема колишнього КСП. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі №127/6627/22.

Оскільки, батько позивача ОСОБА_2 за життя право власності на сформовану земельну ділянку з кадастровим номерам :05:000:0224, площею 2,1626, не набув, вона не входять до складу спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, у зв`язку з чим відсутні правові підстави визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України з позивача на користь Житомирської обласної прокуратури підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській областізадовольнити.

Заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2022 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чуднівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий Судді