ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1122/22 Номер провадження 22-ц/814/283/24Головуючий у 1-й інстанції Третяк О. Г. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Прядкіної О.В., Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства ім. Зубковського про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом. Вказувала, що їй праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,21 га, що розташована на території Миргородського району Полтавської області Ярмаківської сільської ради, кадастровий номер :00:006:0076, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 031640, виданого Миргородським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 10 червня 2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів №78. 26 грудня 2016 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки б/н строком на 7 років. Обов`язок проведення державної реєстрації покладено на відповідача по справі. Державну реєстрацію було здійснено 07 вересня 2017 року, однак позивачка розраховувала на те, що строк договору сплине у грудні 2023 року. Здійснюючи державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки лише через 9 місяців після його укладення, відповідач проти волі позивачки у завуальований спосіб фактично в односторонньому порядку пролонгував його дію, що є грубим порушенням істотних умов договору.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, яка посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вказує, що орендар порушив істотні умови договору, що зумовило безпідставне подовження строку його чинності.

14 лютого 2024 року від адвоката Яковенко Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Жага Е.Г., який діє в інтересах Приватного підприємства ім. Зубковського, надійшли заяви про розгляд справи справи без їх участі.

За таких обставин колегією суддів було прийнято рішення про розгляд справи без участі сторін, які були належним чином повідомлення про розгляд справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,21 га, що розташована на території Миргородського району Полтавської області Ярмаківської сільської ради, кадастровий номер :00:006:0076, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 031640, виданого Миргородським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 10 червня 2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів №78 (а.с.10). 26 грудня 2016 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки б/н строком на 7 років. ОСОБА_1 отримувала орендну плату з 2016 року.

Відповідно до п.6.1 Договору оренди земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем Орендареві з дати державної реєстрації права оренди.

Відповідно до п. 10.1 Договір набирає чинності з дати реєстрації права оренди земельної ділянки зазначеної в п.2.1 цього Договору.

Державну реєстрацію було здійснено 07 вересня 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для дострокового розірвання договору, оскільки позивачем не доведено істотного порушення орендарем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, до загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Тлумачення цього пункту, а також ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема це свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У відповідності з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема, передбачено, що відповідний договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

В даному випадку сторони погодили істотні умови, а також підстави для зміни умов договору і припинення його дії, зазначаючи, що договір припиняється за згодою сторін або за рішенням суду в разі невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір оренди вищезазначеної земельної ділянки б/н, строком на 7 років.

Згідно із ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

Таким чином, в разі досягнення сторонами погодження усіх істотних умов договору, дотримання його письмової форми та підписання, останній вважається укладеним та розпочинає свою дію з моменту державної реєстрації такого договору.

Матеріалами справи доводиться, що договір був підписаний сторонами 26 грудня 2016 року, а зареєстрований орендарем 07 вересня 2017 року.

При цьому, самі умови договору не передбачають строків здійснення його державної реєстрації, а лише містять застереження в п. 10.1 прикінцевих положень про набрання ним чинності з дня реєстрації права оренди земельної ділянки .

Спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про оренду землі», зокрема положеннями ст. 25, яка визначає права та обов`язки орендаря, до останніх зокрема відноситься - приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також відповідному територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт; виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки.

Будь-яких доказів щодо невиконання відповідачем як орендарем своїх зобов`язань за договором оренди землі чи обов`язків, визначених положеннями ст. 25 Закону України «Про оренду землі» матеріали справи не містять.

Крім того, позивачем не наведено та відповідно не доведено факту існування обставин, які сторони визначили як правові підстави для дострокового припинення дії договору оренди землі.

Здійснення орендарем державної реєстрації, на думку позивача, із запізненням з дати підписання договору оренди, не є в розумінні положень ст. 25 Закону України «Про оренду землі» тією правовою підставою для дострокового розірвання договору внаслідок порушення орендарем своїх зобов`язань та відповідно не може розцінюватись як обставина, існування якої згідно до ч.2 ст. 651 ЦК України свідчить про істотне порушення договору другою стороною.

За вказаних обставин, суд першої інстанції, правильно визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять нових фактів чи засобів доказування, а фактично дублюють зміст позовної заяви.

Твердження про те, що відповідач порушив умови договору в частині визначення строків його дії, шляхом здійснення не своєчасної державної реєстрації, що свідчить про порушення його прав як власника земельної ділянки, відхиляються колегією суддів, оскільки істотним порушенням стороною договору є таке порушення, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

В даному випадку, позивачем взагалі не доведено існування шкоди, завданої йому як власнику земельної ділянки внаслідок проведення відповідачем державної реєстрації права оренди за договором 07 вересня 2017 року.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: О. В. Прядкіна

О. В. Чумак