КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3957/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Пономаренко Валентини Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМВЕНС» про встановлення факту відсутності трудових відносин, -

встановив:

У жовтні 2022 року до суду ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про встановлення факту відсутності трудових відносин.

Позовні вимоги мотивує тим, що встановлення факту відсутності трудових відносин необхідно для захисту права на отримання допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Вказує, що з відкритих державних реєстрів позивачці стало відомо, що у період з 13 серпня 2021 року по 01 січня 2022 року вона працювала у ТОВ «ТІМВЕНС». Однак позивачка з Товариством не підписувала жодних документів чи договорів щодо працевлаштування, трудова книжка позивачки не містить відомостей про прийом на роботу до ТОВ «ТІМВЕНС», до виконання трудових обов`язків в ТОВ «ТІМВЕНС» не приступала. Адвокатом Пономаренко В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 здійснено адвокатський запит до Товариства для отримання інформації щодо документального підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_1 , однак відповіді адвокатом не отримано. З огляду на наведене, зазначає, що мало місце незаконне працевлаштування ОСОБА_1 без її відома.

Мотивуючи наведеним, просить суд встановити факт відсутності трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ТІМВЕНС» у період з 13 серпня 2021 року по 01 січня 2022 року. Стягнути з ТОВ «ТІМВЕНС» понесені судові витрати із сплати судового збору.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту відсутності трудових відносин відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Пономаренко В.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що судом першої інстанції проігноровано ту обставину, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 травня 2022 року, в графі 2 наявний запис про те, що з січня 2022 року по 01 січня 2022 року з місця роботи у ТОВ «ТІМВЕНС», ОСОБА_1 отримано суму доходу 0 грн, сума утриманого податку 0 грн. Вказана обставина свідчить про відсутність фактичних трудових правовідносин, оскільки національним законодавством встановлено розмір мінімальної заробітної плати. Вказує, що юридична адреса Товариства значиться в місті Києві, тоді як місцем реєстрації згідно паспортних даних та місцем фактичного проживання позивачки є Миколаївська область, місто Нова Одеса.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належну оцінку обставинам, що ОСОБА_1 не укладала трудового договору з відповідачем та не приступала до виконання трудових обов`язків в ТОВ «ТІМВЕНС».

Мотивуючи незаконність рішення суду вказує, що судом першої інстанції в порушення частини 3 статті 274 ЦПК України, враховуючи суттєве значення справи для позивачки та необхідність виклику свідків, розгляд справи не проводився з повідомленням учасників справи.

Одночасно з поданням апеляційної скарги просить долучити копію трудової книжки ОСОБА_1 .. Вказує, що копію трудової книжки не подано при розгляді справи в суді першої інстанції з причини перебування позивачки в місті Нова Одеса, де перебувала позивачка ОСОБА_1 , поблизу якого після 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації відбувались бойові дії, подати для долучення до матеріалів справи копію трудової книжки стало можливим після евакуації позивачки до більш безпечної частини України.

Зазначає, що відповідно до даних трудової книжки позивачка у період з 24 лютого 2021 року по 03 лютого 2023 року перебувала на обліку в Новоодеській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю, що є належним підтвердженням відсутності трудових відносин з відповідачем.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що згідно поданих витягів з державних реєстрів (відомість про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб, відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 травня 2022 року, форма ОК-5 із Пенсійного фонду України, лист Податкової служби України від 15 лютого 2022 року) не убачається відсутність трудових правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ТІМВЕНС».

Установлено, що адвокатом Пономаренко В.Ю. здійснено адвокатський запит до ТОВ «ТІМВЕНС» щодо надання інформації та документального підтвердження працевлаштування ОСОБА_1 , а саме: трудовий договір, повідомлення про прийняття на роботу, звітність за формою №1-ДФ (а.с.8-9). Відповіді на адвокатський запит в матеріалах справи не міститься.

З відомості від 09 червня 2022 року про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб за запитом ОСОБА_1 установлено, що наказом №03-к від 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду «менеджер» у ТОВ «ТІМВЕНС», дата запису 16 серпня 2021 року, та наказом №1-к від 01 січня 2022 року звільнено з посади «менеджер» у ТОВ «ТІМВЕНС», дата запису 01 січня 2022 року (а.с.11-13).

Згідно інформації із відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 травня 2022 року ОСОБА_1 за період 1 кварталу 2022 року отримано нарахованого доходу від Миколаївського обласного центру зайнятості за січень - 1193,55 грн, за лютий - 461,98 грн, за березень - 0,00 грн; від ТОВ «ТІМВЕНС» за січень - 0,00 грн (заробітна плата) (а.с. 14).

З довідки форми ОК-5 ОСОБА_1 установлено, що страхувальником ТОВ «ТІМВЕНС» (код 42156576) у звітних 2021 році та 2022 році не здійснювались виплати заробітку для нарахування пенсії. Згідно інформації на 4 сторінці довідки форми ОК-5 останній запис щодо відомостей за звітний період за БСВ датується 11 серпням 2021 року від страхувальника Миколаївського обласного центру зайнятості (код 03491441). Дата формування довідки 08 червня 2022 року (а.с.15-19).

До позовної заяви долучено копію листа ГУ ДПС у Миколаївській області від 15 лютого 2022 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ТОВ «ТІМВЕНС» згідно наказу №03-к від 13 серпня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення вимог закону та розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Аналогічні положення викладенні у статті 274 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила суд встановити факт відсутності трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ТІМВЕНС» у період з 13 серпня 2021 року по 01 січня 2022 року.

Розгляд справ у порядку спрощеного провадження врегульовано розділом 10 ЦПК України.

Згідно частини 3 статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Так, згідно частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Відтак судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при розгляді справи в спрощеному порядку, обставин, визначених частиною 4 статті 274 ЦПК України не установлено, клопотань про розгляд справи з викликом сторін учасниками справи не заявлялось.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З матеріалів справи установлено, що подана позовна заява не містить клопотання про допит свідків. Окрім цього, до позовної заяви у відповідності до положень частини 3 статті 177 ЦПК України не додано клопотання про допит свідків.

Натомість, 16 березня 2023 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката Пономаренко В.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про прискорення розгляду справи. У заяві звернула увагу, що 08 листопада 2022 року відкрито провадження у справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що представник позивачки не скористалась своїм правом, передбаченим статтею 43 ЦПК України та не заявила клопотання про допит свідків у суді першої інстанції за час розгляду справи.

Клопотань про виклик свідків або витребування доказів на стадії апеляційного провадження скаржником також не подавалось.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно до положень статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Окрім того, статтею 24 КЗпП України унормовано, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи убачається, що трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «ТІМВЕНС» оформлено наказом №03-к , згідно якого позивачка прийнята на роботу з 13 серпня 2021 року, що підтверджується даними листа начальника Новоодеської ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області ( а.с. 20).

Окрім того, відомості про трудову діяльність позивачки у ТОВ «ТІМВЕНС» наявні у реєстрі застрахованих осіб (а.с. 11-13), у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (а.с. 14), а також у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( а.с. 15-19).

Зазначене свідчить про укладення трудового договору між позивачкою та відповідачем, що є підставою для виникнення трудових відносин.

До апеляційної скарги долучено копію трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 . Апеляційний суд уважає за можливе прийняти цей доказ, оскільки вирішується спір щодо трудових відносин.

Згідно даних трудової книжки за період з 13 серпня 2021 року по 01 січня 2022 року відсутні відомості про працевлаштування ОСОБА_1 у ТОВ «ТІМВЕНС», разом з тим апеляційний суд зазначає, що відсутність такого запису само по собі не свідчить про відсутність трудових відносин при наявності інших доказів, що підтверджують зворотне.

Окрім того, апеляційний суд вказує на таке.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2021 року по справі №917/664/19 зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачкою способу захисту колегія суддів зазначає, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.

Із змісту позову убачається, що позивачкою не заявлено вимоги матеріально-правового характеру, відтак апеляційний суд констатує, що обраний позивачкою спосіб захисту не є таким, що спрямований на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пономаренко Валентини Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В.Мережко

В.В. Соколова