КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/726/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5020/2024Головуючий у суді першої інстанції - Гаврилова О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кибало Андрієм Ярославовичем, на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей та сім`ї Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА у м. Києві, Дніпровська РДА у м. Києві, Служба у справах дітей та сім`ї Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей (т. 1 а.с. 1-10, 17-22).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей Одеської міської ради, Дніпровська РДА у м. Києві, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Також вказаним рішенням суду призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 08.03.2023 на 10 год 00 хв та встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 06.03.2023 включно (т. 3 а.с. 38-39).

02.03.2023 представником ОСОБА_2 - Войтюком О.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, та зауважував, що відповідач поніс витрати на правову допомогу, про які заздалегідь повідомляв позивача та його представника та про їх орієнтовний розмір, який було заявлено у поданому відзиві на позовну заяву, із зазначенням того, що остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення буде надано у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України (т. 3 а.с. 49).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.03.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Войтюка О.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 37 909,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено (т. 3 а.с. 95-102).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить змінити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Вказує, що договір про надання правничої допомоги було укладено між відповідачем та АО «АДВОКАТУС» в особі керівника та голови АО «АДВОКАТУС» Самойленко П.М. В укладеному договорі не передбачено, що клієнт надає згоду на представництво його інтересів іншим адвокатом - Войтюком О.В.

Акт прийому-передачі правничої допомоги від 28.02.2023 підписано замість керівника та голови АО «АДВОКАТУС» сторонньою особою, оскільки Самойленко П.М. знаходиться в ЗСУ в зоні бойових дій. Підписи на вказаному акті та договорі про надання правничої допомоги докорінно відрізняються, фактично акт приймання-передачі правничої допомоги від 28.02.2023 є недійсним, оскільки договором не передбачено, що інший адвокат має право приймати готівку та підписувати акт, це обов`язок та право керівника об`єднання, як посадової особи.

До того ж, характер послуг, які вказані в акті не відповідають реально наданим послугам, їх вартість завищена, не конкретизовано за що береться плата за який саме конкретний документ.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач постійно допомагає своїм дітям, винаймає житло, утримує свою матір з інвалідністю зору (т. 3 а.с. 105-111).

06.07.2023 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідач вважає, що заявлені ним витрати на оплату послуг адвоката є обґрунтованими та підтвердженими належним чином. Стосовно витрат на правову правничу допомогу то варто зауважити, що представником відповідача жодними доказами не спростовано їх не співмірність щодо обсягу проведених робіт та наданих послуг зважаючи на кількість витраченого часу підчас представництва інтересів відповідача в суді та подачі різного роду заяв та клопотань до суду як і не доводить їх не співрозмірність, а лише використовує загальні фрази без належного правового обґрунтування з посиланням на відповідні докази. Просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу за надання відзиву по поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 у розмірі 7 000,00 грн (т. 3 а.с. 144-146зв.).

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 - Войтюк О.В. , Самойленко П.М. заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2021 між АО «АДВОКАТУС» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 02/06 (далі - договір), згідно умов якого клієнт доручає, а адвокат здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, серед іншого, в судах всіх інстанцій України щодо захисту його інтересів, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах, визначених договором (розділ 4 договору). (т. 1 а.с. 207-208).

В п.4.1.1.1. вказаного договору сторони погодили, що розмір однієї години роботи адвоката адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги становить 2 270,00 грн.

На підставі даного договору, АО «АДВОКАТУС» 20.07.2022 видано ордер серії АА № 1222328 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Войтюком О.В. та 20.08.2022 видано ордер серії АА № 0021194 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Самойленком П.М. (т. 1 а.с. 206, т. 2 а.с. 65-зв.).

До заяви долучено акт від 28.02.2023 приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 02/06 від 02.06.2021, підписаний ОСОБА_2 , головою АО «АДВОКАТУС» Самойленком П.М. та адвокатом Войтюком О.В., який також містить відбитки печаток адвокатського об`єднання та адвокатів, яким визначений порядок оплати правової (правничої) допомоги за надання такої допомоги в рамках цивільної справи № 755/726/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей Одеської міської ради, Дніпровська РДА у м. Києві, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, згідно якого граничний розмір вартості послуг на надання правової (правничої) допомоги може становити не більше 2 270,00 грн за одну годину роботи. (т. 3 а.с. 51, 58)

Загальна вартість наданих адвокатом послуг в цій справі визначена в акті у розмірі 71 959,00 грн, які згідно п. 3 акту сплачені готівкою після ухвалення судом рішення у справі.

Вказаний акт містить детальний опис робіт (характер правової допомоги), кількість витраченого часу по кожному виду правової допомоги, що разом становить 37 годин, вартість за одну годину роботи (з визначенням відсоткового розміру від 2 270,00 грн та зазначенням відповідної суми за одну годину роботи), а також вартість кожного певного виду правової допомоги та загальну вартість наданих послуг - 71 959,00 грн.

До заяви представника відповідача також долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 280223 від 28.02.2023, згідно якої АО «АДВОКАТУС» прийнято від ОСОБА_2 71 959,00 грн на підставі акту від 28.02.2023, яка також містить підписи голови АО «АДВОКАТУС» Самойленка П.М. та адвоката Войтюка О.В., відбитки печаток адвокатського об`єднання та адвоката (т. 3 а.с. 50зв., 59).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Верховного Суду від 21.10.2021 в справі № 750/2055/20)

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що у розумінні положень ч. 5 ст. 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Заявляючи про наявність підстав для зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, позивач посилається на завищену, на її думку, кількість витраченого адвокатом часу та вважає, що вартість погодинної оплати послуг адвоката, вказана в договорі, не відповідає складності справи та предмету спору, а відображена в акті робота не була необхідною та неминучою.

Проте, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу, що прямо випливає з положень ч. 1 ст. 632 ЦК України.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, адвокатам, враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017), необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Таким чином, виходячи з обсягу фактично заявлених вимог, характеру спірних правовідносин та предмету доказування в даній справі, висновки суду першої інстанції про те, що у контексті співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатами робіт, а також часом, витраченим на їх виконання часу, та виходячи із засад розумності та справедливості, заявлена відповідачем сума до стягнення є надмірною, є законними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку, як наведеному в акті кількості витраченого адвокатом часу на участь в судових засіданнях, так і об`єму виконаних адвокатом робіт та витраченого адвокатом часу на вивчення матеріалів справи та формування правової позиції, а також, врахував кількість адвокатських запитів, заяв та клопотань, наявних в матеріалах справи, та поданих стороною відповідача до суду доказів. Тому, виходячи з фактичного об`єму матеріалів справи та смислового наповнення наявних документів, справедливо зменшив відшкодування до сумі 37 909,00 грн.

Доводи позивача про те, що акт прийому-передачі наданих послуг підписаний сторонньою особою не відповідає дійсності, з огляду на таке.

Згідно частин 1, 5, 6 статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правничої допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Самойленко П.М. є керівником об`єднання.

Договір № 02/06 від 02.06.2021 про надання правничої допомоги було укладено між ОСОБА_2 та АО «АДВОКАТУС», в особі керівника Самойленка П.М.

Нормами діючого законодавства визначено, що Адвокатське об`єднання має право виписувати ордер на надання правничої допомоги під час судового розгляду справи на адвоката.

Із матеріалів справи вбачається, що ордер, на підставі якого адвокат Войтюк О.В. має право представляти інтереси відповідача, було виписано АО «АДВОКАТУС». Отже, адвокат Войтюк О.В. не є сторонньою особою, а є уповноваженим представником відповідача, і тому мав право підписувати акт приймання-передачі від 28.02.2023 (т. 3 а.с. 51).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до особистих сумнівів, аналізу позовних вимог та доводів відповідача, яким була надана оцінка при ухваленні рішення. При цьому, апеляційна скарга не містить посилань на належні, існуючі на час ухвалення рішення докази, які спростовують попередні, мають істотне значення для правильного вирішення справи і, які могли би бути підставою для безумовного скасування рішення та ухваленню нового про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кибало Андрієм Ярославовичем, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 29 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова