Справа № 226/2344/23

Провадження № 2/226/651/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Філіпповській Т.Г.,

розглянувши в заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог зазначила, що з ОСОБА_2 , громадянином Іраку, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2009 року. Їх шлюб зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 28.11.2020 року складено відповідний актовий запис №2.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Три роки тому їх сімейні стосунки з чоловіком погіршилися, так як він перестав утримувати сім`ю, став припускатися грубої поведінки по відношенню до неї та їх доньки і не бажав щось змінювати на краще у їх сімейних відносинах. Так як відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб і сімейне життя призводило до виникнення між ними постійних суперечок, сімейні стосунки були припинені, і останні півтора місяці вони з відповідачем мешкають окремо. Зазначаючи на те, що відновлення сімейних стосунків є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Спору з виховання дітей між ними не існує, так як це питання вони з відповідачем здатні вирішити самостійно

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач клопотань, пов`язаних з судовим розглядом справи, суду не надав, правом відзиву на позов не скористався.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для особистої участі сторін в судовому засіданні, а також згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 і громадянин Іраку ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.12.2009 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що свідчить повторно поновлений запис №2 від 28.11.2020 (а.с.18).

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.19, 22-25).

Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.01.2024, останнім місцем реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де він був зареєстрований по посвідці на тимчасове проживання в Україні, є АДРЕСА_1 . Закінчення терміну тимчасової посвідки 13.12.2022 (а.с.28).

Як слідує з позову, сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно і підстав для їх відновлення та збереження позивач не вбачає. Вказаних доводів відповідачем не спростовано, про бажання відновити сімейні стосунки та зберегти шлюб не заявлено.

Загальні засади регулювання правовідносин з іноземним елементом встановлені Конституцією України, положення якої гарантує забезпечення, охорону і захист прав і свобод людини.

Положеннями ст.26 Основного Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Отже, іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини (частина 2 статті 3 Закону України № 3773 -VІ від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Згідно п.7 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Оскільки шлюб між позивачкою громадянкою України і відповідачем-громадянином Іраку, зареєстрований на території України, до даних правовідносин слід застосувати законодавство України з врахуванням норм Загальної Декларації Прав Людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10.12.1948 року й ратифікованої Україною в 1973 році, положення статті 16 якої визначають, що чоловіки i жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися i засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Засади шлюбу, особисті немайнові права і обов`язки подружжя, підстави їх виникнення та зміст визначаються Сімейним кодексом України, метою якого, зокрема, є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач зазначає на неможливість його відновлення і збереження.

Частиною другою ст.112 Сімейного Кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

З`ясувавши фактичні взаємини сторін, обставини їх життя, небажання позивачки відновлювати та зберігати шлюб, що знаходиться в межах її волевиявлення та принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, суд дійшов висновку про задоволення позову. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, або спору щодо виховання дітей, поділу майна подружжя, судом не встановлено. Отже, шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.4,10,259,263-265,280-284 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином Іраку, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації по посвідці на тимчасове проживання в Україні: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований 26.12.2009 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №2 від 28.11.2020, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.

Суддя Л.І. Клепка