Справа №760/6107/23 2/760/503/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Усатової І.А., за участю секретаря - Омелько Г.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди та просив стягнути 100000 грн моральної шкоди та 2675 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначав, що 31грудня 2022 року інспектором взводу N 1 роти N 5 батальйону 4 полку 1 (з обслуговування правого берега) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Голованьовим Сергієм Володимировичем, всупереч вимог чинного законодавства, зокрема: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 N1395, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N 375755 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що останній порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення України.

Крім того, позивача було відсторонено від керування транспортним засобом та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Зазначив, що 09.01.2023 він вимушений був їхати з місця свого проживання, а саме: с. Будівельне, Сумської області до м. Києва, щоб отримати висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 007594 від 08.01.2023. Згідно зазначеного висновку, він не перебував у стані сп`яніння.

У подальшому звернувся до УПП в м. Києві, де отримав своє посвідчення водія.

Зазначає, що із - за неправомірних дій співробітників патрульної поліції, зазнав моральних страждань, оскільки був неправомірно затриманий, доставлений за підозрою вживання наркотичних засобів, яких ніколи не вживав. Позивачу було соромно за те, що він ніколи не вчиняв перед іншими знайомими з яким останній їхав до м. Києва. Більш того, за даним фактом були повідомлені його родичі, його дружина сильно розхвилювалася, а її стресовий стан відобразився на стані здоров`я малолітньої доньки.

Більш того, вказав, що зазнав матеріальних втрат, а саме - був змушений приїхати до м. Києва, що з його місця проживання складає близько 400 км, а потім повернутися додому. У зв`язку з останнім витрата пального склала близько 50 л, що складає більше 2600 тисяч гривень.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду та відповідно до ст. 33 ЦПК України 17.03.2023 було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 22 березня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Матеріали справи містять підтвердження вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви .

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

02 травня 2023 року представник відповідача - Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив, у якому проти позову заперечує.

Вважає, що позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позові.

Зазначає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП, який не є рішенням у справі про адміністративне правопорушення і не є документом, що встановлює вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення не є стадією розгляду справи про адміністративне правопорушення, а є процедурою фіксування певних обставин, що можуть вказувати на вчинення особою діяння з ознаками адміністративного правопорушення.

Вважає, що позивач безпідставно наголошує на неправомірності дій поліцейських, оскільки рішення суду, яким би дії поліцейських були визнані протиправними, та яке б в ступило в законну силу, відсутнє.

Зазначає, що суму у розмірі саме 100 000 гривень позивач не в змозі обґрунтувати доводами, оскільки, пред`явивши вимоги про стягнення з моральної шкоди, не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності загалом та розміру зокрема.

Враховуючи викладене вище, просить відмовити у задоволенні позову.

15 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає про безпідставність приведених у відзиві мотивів щодо юрисдикції спору, зазначив, що позивач не оскаржує протокол про адміністративне правопорушення, а наполягає на стягненні моральної та матеріальної шкоди, яку останній зазнав внаслідок неправомірних дій співробітників патрульної поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення на позивача, усвідомлюючи, що останній не перебуває в стані будь- якого сп`яніння.

Вважає, що внаслідок незаконних дій інспектора, непропорційного і невиправданого втручання в охоронювані законом права на свободу та особисту недоторканність завдали йому психологічних та моральних страждань.

Таким чином, наявність моральної шкоди, протиправність дій заподіювача, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача випливає з доказів та пояснень, що покладені в основу позовної заяви.

Вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 100 000, 00 грн є розумним та справедливим.

Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31грудня 2022 року інспектором взводу N 1 роти N 5 батальйону 4 полку 1 (з обслуговування правого берега) УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Голованьовим Сергієм Володимировичем, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N 375755 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що останній о 10.14 у Київській області, Броварський район, населений пункт Семиполки, вул.Київське шосе, буд.177, керував ТЗ Mercedes Benz Vito д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: 1) тремтіння пальців рук, 2) порушення координації рухів, 3) звуження зіниць. Огляд на стан нарколичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога у м. Києві, на вул.. Петра Запорожця, 20, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення України .

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначив, що всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 N1395, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N 375755.

У позові зазначив, що неправомірно був затриманий та доставлений за підозрою вживання наркотичних засобів. У нього вилучено посвідчення водія та відсторонено від керування транспортним засобом. Вважає вказані дії співробітників патрульної поліції неправомірними.

Зазначив, що йому заподіяна моральна шкода у сумі 100000 грн та матеріальна сумі 2575 грн.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Свої вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 обгрунтовував неправомірними діями співробітників патрульної поліції, які неправомірно його затримали та доставили за підозрою вживання наркотичних засобів, достовірно знаючий, що останній не перебуває в стані будь- якого сп`яніння та не вчиняв жодного правопорушення.

Так з відповіді Департаменту патрульної поліції від 16.02.2022 №С-363.С 460/41/11/2/01-2023 вбачається , що складений протокол серії ААД № 375755 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було вибракувано відділом адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП, т.я. результат огляду на стан наркотичного сп`яніння був негативний.

Проте, сам факт складення протоколу не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності співробітників Управління патрульної поліції, не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що діями поліцейського, як посадової особи, позивачу заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

Також слід також враховувати, що складання протоколу про адіміністративне праворушення є обов`язком уповноваженої особи або органу, на який покладено функцію контролю дотримання правил дорожнього руху.

Що стосується затримання та доставлення позивача за підозрою у вживанні наркотичних засобів, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь - яких доказів про це.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди у сумі 2750 грн то позивачем не надано будь - яких доказів на підтвердження цих витрат, з доданих до матеріалів справи: фото історії транзакцій та чеків не можливо встановити коли, ким та за яких обставин понесенні ці витрати, тобто судом ці докази до уваги не приймаються.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували незаконність дій уповноважених осіб Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД N 375755 відносно ОСОБА_1 та наявності будь - яких інших процесуальних документів про затримання, що є визначальним елементом для стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади відповідно до положень ст.ст.1173, 1174 ЦК України.

Враховуючи, що у справі не встановлено причинного зв`язку між заподіяною позивачу матеріальною і моральною шкодою із протиправними діяннями Департаменту патрульної поліції як заподіювача шкоди та вини останнього у її заподіянні, що є визначальним елементом для застосування положень ст.ст.1173, 1174 ЦК України, на підставі яких заявлено даний позов, суд приходить до висновку що позивач не довів наявності підстав для відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди, що є його процесуальним обов`язком в силу ст.ст.12, 81 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади, не підлягають задоволенню за їх безпідставністю, оскільки позивачем не підтверджено самого факту незаконності дій уповноважених осіб Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції при здійсненні ними своїх повноважень, що є визначальним елементом та передумовою для відшкодування матеріальної і моральної шкоди відповідно до положень ст.ст.1173, 1174 ЦК України.

Керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 15, 22, 23, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.