Справа № 573/305/24
Номер провадження 2/573/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.

за участю секретаря: Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

19 лютого 2024 ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання батьківства. Вимоги позивач мотивував тим, що у свідоцтві про його народження зі слів матері його батьком записано ОСОБА_5 . Батьки між собою у зареєстрованому шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білопілля померла його мати ОСОБА_6 . Зазначає, що на даний час він проживає разом із батьком ОСОБА_4 . Документи, які б підтверджували, що останній є його батьком, відсутні. Вказує, що для підтвердження батьківства було проведено молекулярно-генетичне дослідження, за результатами якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його біологічним батьком. Крім того, відповідач не заперечує свого батьківства та виявляє бажання проживати однією сім`єю. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_3 просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком.

Заяви (клопотання) учасників справи.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_3 не з"явився, направив заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити ( а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з"явився, направив заяву у якій проти задоволення позовних вимог не заперечив ( а.с. 39) .

Представник третьої особи - Білопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у підготовче судове засідання не з`явився, надіславши листа про розгляд справи без участі представника (а. с. 36-37).

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили.

Процесуальні дії в справі.

Ухвалою від 21 лютого 2024 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого розгляду з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 32).

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 . Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відомості щодо батька були внесені зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білопілля Сумської області (а. с. 10).

Згідно із висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 41235 від 31.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження результат складає 99,999999% (а. с. 11-26).

За даними виконавчого комітету Білопільської міської ради ОСОБА_3 фактично проживає разом із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 28).

Встановлено, що сторони проживають як сім`я за однією адресою, відповідач є біологічним батьком позивача, та в свою чергу не заперечує проти встановлення батьківства і внесення до свідоцтва про народження відповідних змін. Оскільки процедура встановлення батьківства щодо повнолітньої особи та внесення змін в актовий запис про народження можливе лише в судовому порядку, з метою захисту своїх прав та офіційного оформлення батьківства, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачами батьками дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно керуватися положеннями ст. 53 КпШС України, оскільки він народився до набрання чинності Сімейним кодексом України.

Пунктом 5 означеної вище Постанови Пленуму ВСУ постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком: опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває: самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно із ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Ця норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не із заявою про встановлення факту батьківства.

Згідно із ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст. ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з абз.12 п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

З п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, вбачається, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного t рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) і дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі і між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Висновки суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591 /6441/14ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із і ст. 128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Зважаючи на вищевикладене, незалежно від мети та учасників процесу, при розгляді питань щодо визнання батьківства обов`язковим є проведення судово-генетичної експертизи, яка і встановлює спорідненість та батьківство. А тому суд повинен брати до уваги належні та допустимі докази, якими по даній справі є висновок експертизи, який би підтверджував біологічне батьківство позивача.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №41235 від 31.01.2024, згідно якого ймовірність батьківства відповідача ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_3 складає 99,999999 %, суд дійшов до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню та визнання ОСОБА_4 батьком ОСОБА_3 , з відповідним внесенням змін в актовий запис про його народження.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для їх задоволення.

На підставі викладеного, з урахуванням визнання позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява про визнання батьківства є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтями 10, 81, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 53 КпШС України, статтями 125, 126, 128, 134 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа - Білопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місце знаходження: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, буд. 146/1) про визнання батьківства, задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який народився у місті Білопілля Білопільського району Сумської області відповідно до записів із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 127 від 05.11.1997, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області.

Зобов`язати Білопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився у місті Білопілля Білопільського району Сумської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 127 від 05.11.1997 р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області), зазначивши батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та видати нове свідоцтво про народження, залишивши дитині прізвище « ОСОБА_7 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя