СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7618/23

пр. № 2/759/377/24

08 лютого 2024 року м.Київ Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 6) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

У квітні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису № 2033 від 10.07.2014р. , внесеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 30.11.2013р. між позивачем та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу з відповідачем почали проживати як одна сім`я у квартирі АДРЕСА_3 .

Зважаючи на те, що з відповідачем різні погляди на подальше життя та те, що проживання стало нестерпним, після спливу чотирьох місяців спільного проживання позивач переїхав до своєї квартири. Станом на дату переїзду відповідач була на шостому місяці вагітності , але ще тоді у позивача виникали сумніви щодо прямого відношення до її вагітності. ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача народився син та оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, свідоцтво про народження було видане із зазначенням його батьком дитини. 05.10.2015р. шлюб розірвано за рішенням суду. Декілька років тому позивач зустрів відповідачку разом з її сином і зрозумів, що дитина візуально на нього не схожа і в нього почали виникати сумніви щодо його батьківства. Він запропонував ОСОБА_2 пройти тест ДНК, але вона в категоричній формі відмовилась. Просить позов задовольнити.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.05.2023 р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також було призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.09.2023р. поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

12.10.2023р. ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності сторін та винести заочне рішення.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі.

Представник Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без їх участі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.11.2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , батьком було записано ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (стаття 136 СК України).

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач не з`являлася для забору біологічних зразків разом із дитиною, що свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про відсутність кровного споріднення з дитиною.

Слід вказати, що у разі підтвердження факту ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судово-генетичній експертизі та від надання експертам зразків своєї крові та крові дитини, внаслідок чого проведення призначеної експертизи не відбулось і ці обставини позбавили позивача надати суду докази з приводу визначення кровної спорідненості між ним та дитиною, суд повинен застосовувати положення ст. 109 ЦПК України, оскільки тест ДНК станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; доказова цінність такого тесту переважає будь-який доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.121, 122, 128, 129, 134 Сімейного кодексу України, ст. 76- 79, 81, 259,268,273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису № 2033 від 10.07.2014р. , внесеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Петренко