Справа №: 148/1158/23
Провадження № 2/148/40/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

прокурора Ахременко О.Д.

представника ФГ «Зерно-род» Мандрик Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом керівника Тульчинського окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «Фермерське господарство «Зерно-род»» про конфіскацію земельної ділянки.

В С Т А Н О В И В:

Тульчинська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулася до суду з дійсним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2018, після смерті матері ОСОБА_2 , успадкувала земельну ділянку, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:0012:0135 серії ВН 209867, площею 2,8828 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент успадкування зазначеної вище земельної ділянки та державної реєстрації права власності, відповідач - ОСОБА_1 відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 31.03.2004 була громадянкою російської федерації та проживала на території Латвії за адресою: АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_2 . Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області відповідач за обліками Управління не значиться.

В подальшому, на підставі зазначеного свідоцтва на право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:0012:0135, площею 2,8828 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на зазначену земельну ділянку відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване за громадянкою російської федерації ОСОБА_1 21.03.2018 № 25351223.

У подальшому ОСОБА_1 10.09.2018 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ФГ «Зерно-род» (). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано 19.09.2018 (номер запису 28052458) строк дії договору 7 років. Тульчинською окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки, оскільки землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Враховуючи, що ОСОБА_1 будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та по даний час не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави.

Порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушила визначену законодавством процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та, як іноземний громадянин, не вжила заходів для її відчуження, в зв`язку з чим на теперішній час є власником спірної земельної ділянки на території України.

Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, який за законом є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності.

Звернення прокурора з вказаним позовом переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, оскільки реагування прокурора у даному разі спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності володіння та використання іноземним громадянином земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яке відбувається з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, позивач просив конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держеокадастру у Вінницькій області у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :01:001:0135 площею 2,8827 га, розташовану на території Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, а також стягнути з неї на користь Тульчинської обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн..

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Копію матеріалів позову з додатками та судовою повісткою отримала шляхом направлення доручення компетентному суду Латвійської республіки через Центральне міжрегіональне управління Міністерсво юстиції (м. Київ), що засвідчила особистим підписом ОСОБА_1 про отримання документів. Правом подання відзиву не скористалася.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Але до суду надійшло пояснення від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідно до якого Головне управління вважає позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник ФГ «Зерно-род», ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 10.09.2018 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки ФГ «Зерно-род» () з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано 19.09.2018 (номер запису 28052458) строк дії договору 7 років. Проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2018 після смерті матері ОСОБА_2 набула права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:0012:0135, площею 2,8828 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 12-13,15).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:0012:0135, площею 2,8828 га зареєстроване за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.03.2018 № 25351223 (а.с. 57-58).

10.09.2018 ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ «Зерно-род» (, відповідно до умов якого орендодавець передала орендарю у платне користування строком на 7 років земельну ділянку :01:0012:0135, площею 2,8828 га (а.с. 16-18).

Таким чином, на момент успадкування зазначеної вище спірної земельної ділянки та державної реєстрації права власності, ОСОБА_1 була іноземцем, громадянином російської федерації (а.с. 15).

За змістом статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статті 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Частиною четвертою статті 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст. 356 ЦК України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужила її, тому наявні підстави для її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держеокадастру у Вінницькій області.

Чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.

В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваної земельної ділянки, оскільки остання мала достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельну ділянку не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу.

Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року.

За таких обставин, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги Тульчинського окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про конфіскацію земельної ділянки, підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 2684 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 346, 356 ЦК України, ст. 22, 80, 81 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов керівника Тульчинського окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «Фермерське господарство «Зерно-род»» про конфіскацію земельної ділянки, задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :01:001:0135 площею 2,8827 га, розташовану на території Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (49044, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ р/р НОМЕР_3 код за ) сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04 березня 2024 року.

Суддя О.О.Дамчук