Справа №:755/1478/24
Провадження №: 2/755/1976/24
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"19" лютого 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

22.01.2024 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка 23.01.2024 була передана в провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2024 позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання ухвали.

13.02.2024 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 07.02.2024.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що вказуючи на наявність у відповідача заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивачем детального розрахунку заборгованості до позовної заяви не було долучено, що підлягало усуненню позивачем. Також, долучений до позовної заяви акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 - 15.01.2024 не був підписаний ОСОБА_1 та не містив необхідних реквізитів, передбачених зазначеним актом, що також підлягало усуненню позивачем.

У поданій заяві на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, викладені в ухвалі від 07.02.2024, позивачем зазначено, що детальний розрахунок та акт звіряння заборгованості викладені у позовній заяві та надані суду у вигляді додатків, проте на вимогу ухвали суду позивач надає повторно у додатку - 1.

Проте у цій частині позивачу судом було зауважено, що вказуючи на наявність заборгованості у відповідача заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, детального розрахунку заборгованості до позовної заяви не було долучено, що підлягало усуненню позивачем, проте до суду на виконання ухвали від 07.02.2024, позивачем подано детальний розрахунок штрафних санкцій, при цьому вимоги суду про надання до суду детального розрахунку заборгованості залишено поза увагою, що свідчить про невиконання ухвали суду від 07.02.2024 у цій частині.

Крім того, у поданій заяві на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем у частині недоліків акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 - 15.01.2024 зазначено, що Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 вказав, що акт звірки взаємних розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють облік операцій. Сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Водночас, акт звірки може вважатися доказом у справі, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. ВС зазначив, що акт звірки може бути доказом, якщо: інформація, що в ньому відображена, підтверджена первинними документами; містить підписи уповноважених на це осіб, відтак у даному випадку акт підписаний уповноваженою особою Товариства, інформація яка зазначена у акт, підтверджена наданими Договорами.

Разом з цим, судом в ухвалі від 07.02.2024 було зауважено, що долучений до позовної заяви акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 - 15.01.2024 не підписаний ОСОБА_1 та не містить необхідних реквізитів, передбачених зазначеним актом, що підлягало усуненню, проте вимоги суду у цій частині позивачем також не виконані, а наведені до суду позивачем правові висновки Верховного суду відповідають зауваженням суду, викладеним в ухвалі від 07.02.2024, при цьому зазначені висновки позивачем до уваги не взяті.

Підсумовуючи зазначене, суддею встановлено, що при виконанні ухвали суду від 07.02.2024 позивачем не дотримано приписів ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що свідчить про невиконання вимог вищезгаданої ухвали суду.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягає поверненню позивачу.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: