Справа № 362/7146/23
Провадження № 2/362/845/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про прийняття позову, стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 56 780 гривень 00 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем 18 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем було укладено договір № 5088191 про надання споживчого кредиту відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000 гривень 00 копійок зі сплатою процентів строком на 30 днів.

Надалі, 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь позивача.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 17.04.2023 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідачки штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат в сумі 11 923 гривні 80 копійок та 3 % річних в сумі 2 739 гривень 44 копійки за період часу з березня 2022 року по жовтень 2023 року (а.с. 138 144).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, надіслане відповідачу за відомою суду адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с. 147, 150, 151).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

18 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 укладено договір № 5088191 про надання споживчого кредиту відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000 гривень 00 копійок зі сплатою 1,90 % в день строком на 30 днів (а.с. 80 89, 90).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із нормою частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначений кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного згідно із вимогами визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту (а.с. 121 125).

Також, у зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 34 49).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відомостями листа № 2635 від 04.05.2023 року щодо видачі кредиту в сумі 20 000 гривень 00 копійок на банківську картку № НОМЕР_1 номер якої було вказано позичальником в пункті 2.1. кредитного договору (а.с. 69 71).

Потім, 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь позивача (а.с. 24 32, 33, 79).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за вказаним кредитним договором по якому позивач від кредитора набув право вимоги до позичальника.

Із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.04.2023 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитом на загальну суму 56 780 гривень 00 копійок (а.с. 93 149).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню стосовно стягнення заборгованості за кредитом в сумі 56 780 гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки штрафних санкцій у вигляді інфляційних втрат в сумі 11 923 гривні 80 копійок за період часу з квітня 2022 року по червень 2023 року включно (як обраховано позивачем) та 3 % річних в сумі 2 739 гривень 44 копійки за період часу з 19 березня 2022 року по 27 жовтень 2023 року (як обраховано позивачем), суд враховує наступне.

Зокрема, суд вважає є безпідставним і необґрунтованим розрахунок позивача штрафних санкцій за вказаний період часу, оскільки пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, який неодноразово було продовжено та дії станом на дату постановлення цього судового рішення.

Вказану обставину, суд визнає загальновідомою, а тому за приписами частини третьої статті 82 ЦК України, така обставина не потребує доказування.

Тобто, є неправомірними і безпідставними здійснені позивачем за статтею 625 ЦК України нарахування 3 % річних та інфляції за період часу з 19 березня 2022 року по 27 жовтня 2023 року, оскільки нарахування за вказаний період прямо суперечать вимогам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги у цій частині є безпідставними і необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 147 гривень 20 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 1214 від 12 квітня 2023 року (а.с. 130).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суду надано копію договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року разом із звітом від 27 жовтня 2023 року, рахунком від 27 жовтня 2023 року та платіжним документом № 1347 від 3і жовтня 2023 року з яких вбачається, що позивачем оплачено послуги адвоката з правової допомоги у даній справі в сумі 10 000 гривень 00 копійок (а.с. 14 16, 67, 68, 92).

Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 79,48 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами майнового характеру та оплати ним витрат на правову допомогу слід визначити відповідно до відсотку задоволеної суми позову у розмірі 79,48 %, що становить 9 654 гривні 59 копійок.

Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:

-позивача у розмірі 20,52 %, що становить 2 492 гривні 61 копійка;

-відповідача у розмірі 79,48 %, що становить 9 654 гривні 59 копійок.

У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідачки на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 9 654 гривні 59 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Часткового задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» грошові кошти в сумі 56 780 (п`ятдесят шість тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 9 654 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 59 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 05 березня 2024 року.