Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2024 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю:

секретаря судового засідання Котяша А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника адвоката Левченко М.Д. з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивував тим, що 30.12.1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір №638-2 купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Українській біржі нерухомості відповідно до протоколу відкритих торгів №2 від 30.12.1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Позивач звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, проте отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу не відповідає вимогам цивільного законодавства, зокрема не посвідчений нотаріально.

Отже, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, у звязку з чим просив суд: визнати дійсним договір №368-2 від 30.12.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Українській Біржі Нерухомості та зареєстрований в КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила будинок АДРЕСА_1 .

21.02.2024 року від представника позивача адвоката Левченко М.Д. надійшла заява про зміну предмета позову та збільшення позовних вимог. Заява обгрунтована тим, що у позовних вимогах позивачем невірно було вказано номер будинку, замість АДРЕСА_2 , у звязку з чим позовна вимога у первісному вигляді не забезпечує позивачу захист його порушених прав та інтересів. Позивач просила суд визнати дійсним договір №368-2 від 30.12.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Українській Біржі Нерухомості та зареєстрований в КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила будинок АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . Судові витрати залишити за позивачем. Заява отримана відповідачем 05.02.2024 року.

Сторони у судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, у звязку з чим є можливим проведення судового засідання без участі належно повідомлених сторін, в порядку ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження.

10.11.2023 року від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

14.11.2023 року від завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи призначений на 21.11.2023 року об 11:00 годині, без участі представника нотаріальної контори. У вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

21.11.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: копії спадкової справи на померлу ОСОБА_3 , що заведена в Черкаській районній державній нотаріальній конторі та копію інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 з КП «ЧООБТІ». Підготовче засідання просила відкласти до отримання вказаних доказів.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 21.11.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни про витребування доказів задоволено. Зобов`язано начальника комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» надіслати суду в строк до 15.12.2023 року, копію інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 . Зобов`язано нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори надати суду копію спадкової справи, якщо така заводилась у нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.12.2023 року від представника позивача повторно надійшло клопотання про витребування доказів. Зокрема, адвокат Левченко М.Д. зазначає, що у звязку із зміною нумерації будинків по АДРЕСА_1 присвоєно номер 36, у звязку з чим є необхідним витребувати з КП «ЧООБТІ» копію інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 . Судове засідання, призначене на 20.12.2023 року, просила проводити без її участі та без участі позивача.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.12.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни про витребування доказів задоволено. Зобов`язано начальника комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» надіслати суду в строк до 15.01.2024 року, копію інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 . Повернуто комунальному підприємству «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» копію матеріалів інвентаризаційної справи №995 на домоволодіння АДРЕСА_1 . Зобов`язано сторону позивачів (позивача або його представника) надати суду документи, що підтверджують зміну нумерації будинків по АДРЕСА_1 з №34 на №36.

13.02.2024 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

21.02.2023 року від представника позивача адвоката Левченко М.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 21.02.2024 року без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 21.02.2024 року підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.

14.03.2024 року від представника позивача адвоката Левченко М.Д. надійшло клопотання про врахування наявної описки у прохальній частині заяви щодо зміну предмета позову, зокрема необхідно вважати вірним: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ».

14.03.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення квитанції щодо сплати судового збору та довідки про відсутність заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». Судове засідання, призначене на 14.03.2024 року просила проводити без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що 13.12.1997 року ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), керуючись протоколом відкритих торгів №2, підписаним на ТВ «Українська Біржа Нерухомості» 30.12.97 року, уклали договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами: сарай «Б,В, Г, Д», літня кухня «Е», погріб «Ж, З», огорожа №1-2, криниця №3. Домоволодіння належить продавцеві на підставі свідоцтва на право власності, що видане Черкаським райвиконкомом 24.01.1995 р. Домоволодіння зареєстроване в Черкаському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації і записане в реєстраційну книгу №3 під номером 401. Покупець набуває права власності на домоволодіння з дня реєстрації цього договору на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості». Даний договір зареєстровано на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» відповідно до протоколу відкритих торгів №2 від 30.12.97 року та на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню.

15.12.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 .

З листа КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2023 року №41513о вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» 30.12.1997 р. №638-2. Характеристика домоволодіння за даними технічної інвентаризації станом на 21.02.1997 рік: житловий будинок з прибудовою А-1, а, сараї Б, В, Г, Д, літня кухня Е, погреби Ж,З, огорожа №1,2, колодязь №3.

Завідувач Черкаської районної державної нотаріальної контори у своєму листі від 04.04.2023 року №399/02-14, адресованому ОСОБА_1 фактично відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки договір купівлі-продажу, що зареєстрований на біржі повинен бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до листа з Черкаської районної державної нотаріальної контори, який надійшов до суду 13.12.2023 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №673/2019 року. З копії спадкової справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся її син ОСОБА_1 . За померлою ОСОБА_3 рахується жилий будинок по АДРЕСА_3 , в якому вона була зареєстрована і проживала до дня смерті. На день смерті в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 . У матеріалах спадкової справи наявна копія заповіту ОСОБА_3 від 15.12.2015 року, яким вона все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 .

Також в матеріалах спадкової справи міститься претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2020 року, з визначеною заборгованістю на суму 42170,04 грн.

Згідно довідки акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 21.11.2022 року №: станом на 21.11.2022 року у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» відсутня.

З інвентаризаційної справи №938 на домоволодіння АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на жилий будинок від 24.01.1995 року, належав жилий будинок з будівлями та спорудами, розташований у АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1997 року, ОСОБА_2 як продовець передала у власність ОСОБА_3 як покупця будинок АДРЕСА_1 . Згідно довідки з виконкому Руськополянської сільської ради від 22.03.2023 року №499/2 житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, який належить покійній ОСОБА_3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до перезакладки погосподарських книг і перенумерації будинків в 2006 році мав адресу: АДРЕСА_1 .

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ст. ст. 128, 153 ЦК Української РСР - право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 227 ЦК Української РСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» (станом на час виникнення правовідносин) - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному

посвідченню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 01.04.2020 року зазначає: «…У період укладання оспорюваного договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі статтями 224, 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте, згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.

За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР), а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Отже, положення статті 227 ЦК Української РСР спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку. Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. З цього випливає, що положення статті 15 Закону України «Про товарну біржу» по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто, закон спеціальний переважає закон загальний.

Таким чином, договір купівлі-продажу (міни) житлового будинку ( в нашому випадку квартири), укладений на біржі в простій письмовій формі, може бути визнаний недійсним».

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повноті, зважаючи на визнання позовних вимог відповідачем, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 , який належав спадкодавиці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1997 року, укладеного між членами Української біржі нерухомості. На час виникнення даних правовідносин, біржові угоди не підлягали нотаріальному посвідченню, і даний договір було зареєстровано тільки на товарній біржі. В 2006 році, після перезакладки погосподарських книг та перенумерації будинків, будинок АДРЕСА_1 було перенумеровано на АДРЕСА_3 .

За життя ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 . У матеріалах спадкової справи відсутні відомості щодо наявності інших заповітів або спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Оскільки нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 у звязку з тим, що договір купівлі-продажу, що зареєстрований на біржі повинен бути нотаріально посвідчений, ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові права.

Так як у період укладання договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві з приводу посвідчення договорів, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 .

Вимога щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу є неефективним способом захисту, оскільки не зможе забезпечити право власності ОСОБА_1 на спадкове майно, у звязку з чим не підлягає до задоволення.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та вимогу представника позивача залишити судові витрати за позивачем, суд вважає можливим залишити судові витрати по справі, які складаються з судового збору за позивачем.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку з прибудовою А-1, а, сараї Б, В, Г, Д, літня кухня Е, погреби Ж,З, огорожа №1,2, колодязь №3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована у АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України Серії НОМЕР_4 .

Суддя: Є. П. Тептюк