УХВАЛА

04 березня 2024 року

м. Київ

справа № 441/1773/18

провадження № 61-1870св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В.,

розглянув заяви про самовідвід суддів Синельникова Є. В. та Шиповича В. В.

від участі у розгляді справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, правонаступником якої є Городоцька міська рада Львівської області, ОСОБА_1 , державного реєстратора Городоцької міської ради Львівської області Галушки Мар`яни Степанівни про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування та рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати незаконним і скасувати рішення Мшанської сільської ради № 36

від 14 грудня 2017 року «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 »;

визнати незаконним і скасувати рішення Мшанської сільської ради № 80 від 29 березня 2018 року «Про затвердження детального плану території та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 »;

визнати незаконним і скасувати рішення Мшанської сільської ради № 136 від 07 липня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 »;

визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора Городоцької міської ради Львівської області Галушки М. С., індексний номер 42164509 від 20 липня 2018 року, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,0888 га, кадастровий номер :12:021:0117, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 ;

скасувати запис № 27138370 про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на зазначену ділянку.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 грудня

2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 29 липня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сплата позивачем земельного податку за спірну земельну ділянку та відповідні записи у погосподарських книгах села та довідках Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області не свідчать про набуття позивачем у встановленому законом порядку права користування цією ділянкою. Акт земельної комісії від 22 травня 2006 року щодо поділу земельної ділянки в рівних частинах між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та рішення Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області № 66 від 08 червня 2006 року про затвердження цього акта також не свідчать про набуття позивачем спірної земельної ділянки у користування згідно із законом. Більше того із акту комісії та рішення сільської ради не вбачається, про яку саме земельну ділянку йдеться, її площу, розташування та цільове призначення, обставини та підстави користування нею.

Суди вважали, що підстав для вилучення органом місцевого самоврядування у позивача спірної земельної ділянки не було, оскільки така ділянка у користування йому, у встановленому законом порядку, не надавалась.

Постановою Верховного Суду від 25 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неналежним чином перевірили чи було допущене органом місцевого самоврядування порушення прав ОСОБА_2 . Зокрема, не перевірили записи погосподарських книг щодо земельної ділянки, якою користувались як попередні власники, так і позивач, не з`ясували правових підстав набуття таких прав, наявності або відсутності раніше встановленого між суміжними землекористувачами порядку користування або володіння земельними ділянками, не визначилися з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами, та регулюють питання набуття права користування або права власності за життя спадкодавця ( ОСОБА_4 ) на земельну ділянку, з урахуванням чинного на час такого набуття законодавства.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, з урахуванням додаткової постанови цього ж суду від 02 травня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконними і скасовано:

рішення Мшанської сільської ради №36 від 14 грудня 2017 року «Про надання дозволу на виготовлення Детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_1 »;

рішення Мшанської сільської ради №80 від 29 березня 2018 року «Про затвердження Детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)

гр. ОСОБА_1 »:

рішення Мшанської сільської ради №136 від 07 липня 2018 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Встановивши, що звертаючись до Мшанської сільської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не отримав від позивача жодного погодження на вилучення цієї ділянки, яка відповідно до погосподарських книг закріплена за належним позивачу будинком, а відповідно до рішення Мшанської сільської ради № 66 від 08 червня 2006 року про затвердження акту земельної комісії від 22 травня 2006 року щодо вирішення земельного спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснено поділ земельної ділянки в рівних частинах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про незаконність оскаржуваних рішень Мшанської сільської ради від 14 грудня

2017 року, від 29 березня 2018 року, від 07 липня 2018 року.

Додатково суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_1 не є власником жодної земельної ділянки, які межують зі спірною земельною ділянкою, та не мав права підписувати акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки як суміжний землекористувач.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2023 року, для розгляду сказаної касаційної скарги визначено склад суду: суддя-доповідач: ОСОБА_6., судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Русинчук М. М.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 441/1773/18.

22 травня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17 листопада 2023 року, у зв`язку із звільненням у відставку судді

ОСОБА_6 , справу призначену судді-доповідачу Сакарі Н. Ю.

(суддя-доповідач), судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Осіян О. М.

26 лютого 2024 року суддями Сакарою Н. Ю, Осіяном О. М. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду 26 лютого 2024 року задоволено заяви про самовідвід суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю., Осіяна О. М. Відведено суддів Сакару Н. Ю., Осіяна О. М. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, касаційну скаргу передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Синельникову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В.,

Шипович В. В.

При розгляді касаційної скарги судді Синельников Є. В. та Шипович В. В. заявили про самовідвід від участі у розгляді цієї справи з метою усунення обставин, які б могли викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки вони брали участь у розгляді цієї справи № 441/1773/18 (провадження № 61-14981св21) за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року.Постановою Верховного Суду від 25 серпня 2022 року у справі № 441/1773/18 (провадження № 61-14981св21) у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.

(суддя-доповідач), касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У мотивувальній частині зазначеної постанови колегія суддів висловила свою правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку

в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

З огляду на викладене, взявши до уваги ухвалу Верховного Суду

від 26 лютого 2024 року про самовідвід суддів Сакари Н. Ю. та Осіяна О. М. від участі у розгляді справи № 441/1773/18, а також те, що судді Синельников Є. В. та Шипович В. В. вже висловлювали правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі,ухвалювали судове рішення із скасуванням судового рішення суду апеляційної інстанції та направленням справи на новий апеляційний розгляд, надавали вказівки, які відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи, з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду при перегляді оскаржених судових рішень, заяву про самовідвід суддів Синельникова Є. В. та Шиповича В. В. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Синельникова Є. В. та

Шиповича В. В. задовольнити.

Відвести суддів Синельникова Є. В. та Шиповича В. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, правонаступником якої є Городоцька міська рада Львівської області, ОСОБА_1 , державного реєстратора Городоцької міської ради Львівської області Галушки Мар`яни Степанівни про визнання недійсним та скасування рішень органу місцевого самоврядування та рішення державного реєстратора.

Подані касаційні скарги передати на повторний автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

В. В. Шипович