УХВАЛА

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 495/1355/21

провадження № 61-1731ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня

2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року АТ «Державний ощадний банк України», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня

2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року

у цій справі.

Касаційна скарга на вказані судові рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копія постанови апеляційного суду надійшла на адресу заявника через систему «Електронний Суд» 29 грудня 2023 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги доказами.

Відповідно до частин другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення представнику заявника такого судового рішення.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, виходячи

з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За положенням частини другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того,

в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (положення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Верховний Суд звертає увагу заявника, що посилання у касаційній скарзі

на неврахування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня

2016 року у справі № 910/18165/13, та на висновки, викладені в окремих думках суддів Верховного Суду у справах № 750/14018/21 та № 495/1356/21,

не є виконанням вимог частини другою статті 389 ЦПК України в частині визначення підстав касаційного оскарження.

За загальним правилом, скаржник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

З огляду на те, що подана касаційна скарга обмежується фактично незгодою заявника із результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця та містить лише посилання на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права (без жодної конкретизації) - касаційну скаргу слід залишити без руху.

Таким чином, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи, у якій зазначити передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня

2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» строк

на касаційне оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року.

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 14 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк