Справа № 167/1404/23
Номер провадження 2/167/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ, позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

26.12.2023 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і відповідачем було укладено кредитний договір № Р24.00202.006218069, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними.

Всупереч умовам договору відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і позивачем укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором № Р24.00202.006218069 на загальну суму 20 177 грн, з яких: 5 019, 63 грн заборгованість за основним боргом, 1 168, 53 грн заборгованість за відсотками, 13 988, 84 грн заборгованість за комісіями, перейшло до ТОВ.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ, ні на рахунки попереднього кредитора.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ суму заборгованості за кредитним договором № Р24.00202.006218069 від 16.01.2020 року в розмірі 20 177 грн, з яких: 5 019, 63 грн заборгованість за основним боргом, 1 168, 53 грн заборгованість за відсотками, 13 988, 84 грн заборгованість за комісіями, а також понесені судові витрати по справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 року, цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 30).

У зв`язку з відсутністю в ЄДДР інформації про місце реєстрації відповідача (ас 31), 29.12.2023 року судом був надісланий відповідний запит до уповноваженого органу (ас 32) і 05.01.2024 року на запит суду надійшла відповідь про місце реєстрації відповідача (ас 33), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 10.01.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 06.02.2024 року (ас 34-35).

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06.02.2024 року судовий розгляд відкладено на 04.03.2024 року (ас 44-45).

Сторони вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 46-52).

До суду не надходили клопотання від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, а тому, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений ухвалою суду строк не подала.

Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття рішення у цій справі є 04.03.2024 року - дата складення повного судового рішення.

У судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 16 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і відповідачем було укладено Договір кредиту та страхування № Р24.00202.006218069, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 43 859, 00 грн, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними (далі Договір).

Згідно з умовами Договору, Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту - Додаток № 1 до Договору, сторони домовились про встановлення кількості платежів, їх розмір та періодичність внесення відповідачем з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: строк дії кредиту 24 (двадцять чотири) місяці, сума кредиту 43 859, 00 грн, страховий внесок за рахунок кредиту 7 461, 49 грн, процентна ставка відсотків річних 15 %, реальна річна процентна ставка 99,41902161 %, загальна вартість кредиту 69 018, 72 гривень.

Встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умови Договору і, відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в загальній сумі 20 177, 00 грн, з яких: 5 019, 63 грн заборгованість за основним боргом, 1 168, 53 грн заборгованість за відсотками, 13 988, 84 грн сума заборгованості за комісіями.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ, ні на рахунки попереднього кредитора.

Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: Договором кредиту та страхування № Р24.00202.006218069 від 16.01.2020 року на суму 43 859, 00 грн (ас 5) з додатком № 1 - паспортом споживчого кредиту (ас 6); ордером-розпорядженням №1 і ордером-розпорядженням №2 (ас 7); паспортом відповідача (ас 8-10); розрахунком заборгованості за Договором за період з 07.07.2023 року по 30.11.2023 року ( ас 11); договором факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року (ас 12-13); платіжною інструкцією № 19913 від 11.07.2023 року до Договору Факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року (ас 15); витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року (ас 14); платіжною інструкцією № 19913 від 11.07.2023 року (ас 15); правовстановлюючими та реєстраційними документами позивача (ас 16-18, 21-25); правовстановлюючими та реєстраційними документами АТ «Ідея Банк» (ас 19-20).

Відповідачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором № Р24.00202.006218069 від 16.01.2020 року за період з 07.07.2023 року по 30.11.2023 року (ас 11) не спростований.

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач 16.01.2020 року отримала кредит в сумі 43 859, 00 грн строком на 24 місяці, тобто до 16.01.2022 року включно, та сплатила одноразовий страховий внесок в сумі 7 461, 49 грн. За користування кредитом відповідач має сплачувати 15 % річних. Таким чином, станом на 16.01.2022 року відповідач мала сплатити всього 69 018, 72 гривень.

Станом на 16.01.2022 року відповідач не повернула всю суму кредиту за Договором і у неї виникла заборгованість в загальній сумі 20 177, 00 грн, з яких: 5 019, 63 грн заборгованість за основним боргом, 1 168, 53 грн заборгованість за відсотками, 13 988,84 грн сума заборгованості за комісіями.

В судовому засіданні встановлено, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання позивачем права грошової вимоги до відповідача, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ не здійснювалося жодних додаткових нарахувань і умови Договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Відповідач, ураховуючи принципи змагальності сторін і диспозитивність цивільного судочинства, встановлені у судовому засідання обставини не заперечила та не спростувала належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, хоча суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що в судовому засіданні встановлено факт невиконання вимог та умов Договору зі сторони відповідача, а тому позовні вимоги ТОВ є підставні, обгрунтовані і підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену заборгованість за Договором.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним при сплаті судового збору, у розмірі 2 684, 00 гривень.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № Р24.00202.006218069 від 16.01.2020 року в розмірі 20 177 ( двадцять тисяч сто сімдесят сім ) гривень 00 копійок, з яких: 5 019 (п`ять тисяч дев`ятнадцять ) гривень 63 (шістдесят три) копійки заборгованості за основним боргом, 1 168 (одна тисяча сто шістдесят вісім) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки заборгованості за відсотками, 13 988 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки заборгованість за комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається відповідачем протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце знаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: будинок АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту заочного рішення суду: 04.03.2024 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька