Справа № 130/1817/23
Провадження № 22-ц/801/750/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю. Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року в цивільній справі № 130/1817/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепеля Костянтина Анатолійовича, Вінницької обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про стягнення моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху через невідповідність вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 356 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою цієї статті в апеляційній скарзі мають бути зазначені:

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Підставами апеляційного оскарження можуть бути помилки суду першої інстанцій не лише в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але й в питаннях встановлення фактичних обставин справи.

В свою чергу, порушення норм права може виявлятися у: застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації; незастосуванні норми, яку належало застосувати; наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.

Апеляційна скарга позивача в частині обґрунтувань вимог не містить зазначення того, в чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, або неправильного встановлення фактичних обставин справи.

У порушення вимог статті 356 ЦПК України ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду першої інстанції (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та/або неправильність установлення обставин, які мають значення для справи) (п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України), що перешкоджає визначити межі розгляду справи апеляційним судом та позбавляє відповідачів права подати та обґрунтувати свої заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини першої та третьої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду не відповідає вищевказаним вимогам, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України, її необхідно залишити без руху для усунення її заявником зазначених недоліків, а саме вказати в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість вказаного рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, а також подати копії такої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року в цивільній справі № 130/1817/23 залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко