Справа № 522/3163/23
Провадження № 2/522/1480/24
УХВАЛА

14 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гранкіної А.В.,

представника відповідача адвоката Грошевої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представника позивача адвоката Гранкіної Анни Володимирівни про зміну підстав позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернулася до Приморського районного cуду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними, у якому просить суд визнати недійсними договори позики: від 28.10.2014 на суму 65 284,00 дол США; від 22.07.2015 на суму 94 250,00 дол США; від 03.08.2016 на суму 8 423,00 дол США; від 12.06.2018 на суму 116 555,00 дол США; від 01.03.2020 на суму 90 600,00 дол США та від 01.01.2021 на суму 94 050,00 дол США, які були укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як на підставу позову позивач посилається на те, що за спірними правочинами грошові кошти не передавались, що є наслідком їх недійсності відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України.

20.03.2023 ухвалою суду залишено позовну заяву без руху, у зв`язку із неповною несплатою судового збору.

03.04.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із квитанцією про сплату судового збору від 28.03.2023 № 64542 на суму 5 368,00 грн.

05.04.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

29.01.2024 від представника позивача надійшли заяви про зміну підстав позову ідентичного змісту, у якій позивач посилається на те, що вона перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 згоди на укладення оспорюваних договорів позики не надавала, що є порушенням вимог сімейного законодавства та наслідком для визнання їх недійсними відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України.

При вирішенні заяви представника позивача про зміну предмету позову, суд виходить з наступного:

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 16.03.2018 в справі № 916/1764/17.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі №910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Розглянувши заяви про зміну підстав позову, суд вважає, що вони не суперечать вимогам закону, сторона позивача змінила підстави позову, не змінюючи предмету позову, в зв`язку з чим заяви про зміну підстав позову слід прийняти до розгляду.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви представника позивача адвоката Гранкіної Анни Володимирівни про зміну підстав позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними прийняти до розгляду.

В подальшому розглядати справу з урахуванням заяв про зміну підстав позову.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на змінені позовні вимоги. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на змінені позовні вимоги, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо надати суду), що підтверджують заперечення проти них. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, він має право у відповідності до ст. 179 ЦПК України у десятиденний строк з дня вручення відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст. 180 ЦПК України у десятиденний строк з дня вручення відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Повідомити сторін, що вони можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет за веб-адресою: http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Копії ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 18.03.2024.