"16" лютого 2024 р.
справа №642/5347/23
провадження №2/642/315/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ольховського Є.Б.,

за участю секретаря - Прийма Ф.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.12.2016 по 31.01.2022 у розмірі 35 534, 60 грн., вказуючи, що відповідачі є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 і є абонентами КП «Харківські теплові мережі». Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідачі належним чином не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась вказана заборгованість. Прохають стягнути суму заборгованості та судові витрати.

Ухвалою суду від 22.09.23 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного, без виклику (повідомлення) сторін.

30.10.23 адвокатом Яковенко О.Г., представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якій вони прохали відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає та не зареєстрований з 18.01.13, послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води в період з 01.12.16 по 31.01.22 не споживались.

30.10.23 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якій вона прохала застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період, який виходить за межі строку позовної давності з 01.12.16 по 31.08.20 у сумі 30 533,24 грн. та з 01.09.20 по 31.01.22 у сумі 4 358,68 грн., посилаючись на те, що з позовом не згодна, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 18.09.23, просить стягнути заборгованість починаючи з 01.12.16 не зазначаючи про поважність причини пропуску строку позовної давності. Зазначає, що послуги за період відповідачем також сплачувались, проте квитанції не збереглися. Окрім того, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості в межах строку позовної давності з 01.09.20 по 31.01.22, оскільки він не повний та не точний. Відповідачем наданий власний розрахунок заборгованості, відповідно до якого зазначає, що реальна заборгованість за період з 01.09.20 по 31.01.22 становить 642,68 грн.

08.11.23 представником КП «ХТМ» Карачевцевим В.Є. подано відповідь на відзив, в якому визнає той факт, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі. Щодо вимог до відповідача ОСОБА_1 зазначає, що кожен співвласник та особи, які проживають та, або зареєстровані у житлі споживача, зобов`язані брати участь у витратах щодо утримання майна, розрахунок суми боргу або переплат формується програмним забезпеченням в автоматичному режимі, кошти, сплачені понад нарахованої суми за поточний період, зараховуються на оплату послуг за попередній період. Щодо заяви відповідачів про застосування строків позовної давності зазначив, що сама по собі заява свідчить про визнання відповідачами порушеного права позивача. Відповідач оплату за надані послуги сплачував не регулярно, до оплати призначалась одна сума, а сплачувалась менша, часткове погашення заборгованості здійснювалось протягом 2017, 2019, 2020, 2021, 2022 років, тому перебіг позовної давності переривається вчиненням боржниками дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, тому період з 01.12.16 по 31.01.22 не є пропущеним. Також, під час дії карантину строки, визначені ст.257 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину, період заборгованості з 12.03.17 по 30.06.23 не входить у строки позовної давності. Вважає, що позовні, вимоги КП «ХТМ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

22.11.23 адвокатом Яковенко О.Г., представником відповідача ОСОБА_1 подано заперечення на відповідь на відзив, де зазначили, що в наданих відповідачем копіях платіжних квитанцій про сплату комунальних послуг, останнім в призначенні платежу завжди вказувався поточний період (місяць) за який вноситься плата, жодних платежів з призначенням «погашення заборгованості» відповідачем не здійснювалось, тому твердження позивача про те, що відповідачами начебто періодично вчинялись дії, що свідчать про визнання боргу, зокрема, здійснення періодичного часткового погашення заборгованості є помилковим.

14.02.24 представником КП «ХТМ» Карачевцевим В.Є. подано додаткові пояснення, з яких вбачається, що з моменту зарахування коштів на рахунок КП «ХТМ» їх власником стає вже теплопостачальна організація. Як власник отриманих коштів КП «ХТМ» зараховує отримані кошти відповідно до призначення платежу, а залишок коштів, які є його власністю та не підпадають під призначення платежу, вказаного споживачем у платіжному документі, зараховує на оплату послуг за попередній період відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, здійснюючи повноваження розпорядження своїм майном на власний розсуд. Як вбачається із Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Відповідач здійснювала періодичне часткове погашення заборгованості протягом 2017,2019,2020,2021,2022 років. В графі № 14 згаданої Відомості містяться відомості щодо грошових надходжень від боржника. В графі № 15 зазначені суми, нараховані у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 та зареєстрованого у МЮУ 28.12.2018 року за №1502/32954. В графі № 16 вказана сума, що була сплачена за місяць з урахуванням періоду. Різниця між графою № 5 та графою № 16 складає суму боргу зазначеною у графі №17 Відомості. На прикладі платежу за липень 2020 року: Відповідач у липні 2020 року сплатив 1000,00 грн. Цей факт відображає відповідна графа № 14 «Надходження». Сума, що була нарахована Відповідачу та відображена у графі № 15 « К сплаті за місяць» складала 279,66 грн. Відповідно ця ж сума, як сплачена у повному обсязі була відображена у графі № 16 «Сплачено за місяць з урахуванням періоду», тобто 279,66 грн. Різниця між надходженням від Відповідача та зарахована до сплати сума, тобто 1000,00 грн 279,66 грн = 720,34 грн була розподілена на заборгованість за 2015 рік у відповідності до Відомості перерахувань і сплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає та не зареєстрований з 18.01.13.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відтак, є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 .

КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ст.ст.13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.

Приписами п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За змістом ст.ст.67, 68 ЖК України, наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, становлений договором або законом.

Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 №6-59цс13, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України ч.1 ст.32 Закону № 1875). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Розрахунок суми боргу або переплат формується програмним забезпеченням, встановленим у КП «Харківських теплових мережах» в автоматичному режимі, на підставі наявних об`єктивних даних, що формуються за звітній період у відповідності з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 28.12.2018 року за № 1502/32954, яка є у вільному доступі в мережі інтернет.

Відповідач ОСОБА_1 вказані послуги сплачувала не регулярно, до оплати призначалась одна сума, а сплачувалась менша, в результаті чого за період з 01.12.2016 по 31.01.2022 утворилась заборгованість у розмірі 35 534, 60 грн.

Розмір заборгованості підтверджується наданою суду відомістю нарахувань та оплати за послуги.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В силу ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі № 663/2070/15-ц зазначено, що переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Згідно Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 , Відповідач здійснювала періодичне часткове погашення заборгованості протягом 2017,2019,2020,2021,2022 років.

У відповідності до ч.1 ст. 264 ЦК України : «Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку».

Таким чином, норма ч. 1 згаданої статті встановлює, що перебіг позовної давності переривається вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості з оплати ЖКП переривається у разі часткового погашення боржниками відповідної заборгованості.

Таким чином, період з 01.12.16 по 31.01.22 не є пропущеним, оскільки Відповідач періодично вчиняла дії, що свідчать про визнання нею боргу та вчиняла дії, направлені на виконання обов`язків по утриманню свого власного майна.

Також, слід зазначити, що постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом у період з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року» був встановлений карантин на всій території України.

Постановами КМУ від 20.05.2020 року №392, від 22.07.2020 №641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 року №211 карантин був подовжений на всій території України з 22.05.2020 року до 31.12.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 р. №1423 термін дії карантину було подовжено до 30 квітня 2023 року. Постановою від 25.04.2023 р. №383 Кабінет Міністрів України через COVID-19 продовжив режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30 червня 2023 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби» від 30.03. 2020 року №540-IX внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення»

Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину».

Враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року та те, що під час дії карантину строки, визначені м. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, період з 12.03.2017 по 30.06.23 не входить у строки позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення суми боргу з ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не доведено факт користування ним як споживачем або як власником житла послугами, заборгованість за надання яких позивач просить стягнути з відповідача.

Факт того, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем також визнається позивачем КП «Харківські теплові мережі».

При цьому, оскільки відповідно Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.64, 68 ЖК України, громадяни зобов`язані сплачувати кожного місяця за комунальні послуги, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості основана на законі і підлягає задоволенню за рахунок відповідача ОСОБА_1 яка є споживачем послуг.

Сума боргу за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.16 по 31.01.22 станом на 01.02.2022 рік, згідно розрахунку долученого до матеріалів справи становить 35 534,60 грн.

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст.13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.67,68 ЖК України, ст.ст.11, 256,257, 264, 267 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, НОМЕР_3 , банк одержувача ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Харків, МФО 351823) заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.12.16 по 31.01.22 у розмірі 35 534 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, НОМЕР_3 , банк одержувача ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», м. Харків, МФО 351823) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.Б. Ольховський