"18" березня 2024 р. Справа № 363/2200/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Мітясова Д.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди таким, що не укладений та про зобов`язання його укласти, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, на стадії підготовчого провадження, перебуває вказана цивільна справа.

На стадії підготовчого провадження брали участь позивач та його представник адвокат Іванов В.В., відповідач та його представник адвокат Шепелєв О.А.

У підготовчому засіданні, 14 лютого 2023 року, ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди таким, що не укладений та про зобов`язання його укласти, стягнення моральної шкоди. Позови об`єднано в одне провадження та судом встановлено строк відповідачу за зустрічним позовом для надання відзиву на зустрічну позовну заяву, а позивачу за зустрічним позовом строк для надання відповіді на відзив, відповідачу за зустрічним позовом заперечення на відповідь на відзив. У зв`язку із зазначеним, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10:00 13 квітня 2023 року.

20 лютого 2023 року до суду від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, а 27 лютого 2023 року від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) надійшла відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання, призначене на 13 квітня 2023 року, з`явилися сторони та їх представники. За клопотанням представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) у підготовчому засіданні продовжено перерву для забезпечення права подати заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. Наступну дату підготовчого засідання визначено 07 червня 2023 року о 12:00.

22 травня 2023 року до суду від позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

23 травня 2023 року до суду від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 надійшли у письмовому вигляді «Нормативно-правове обґрунтування зміни відповідачем предмету позову у заявленої позовної вимоги у зустрічному позові до ОСОБА_1 та аргументації щодо обов`язку відповідача укласти договір оренди через наслідки застосування судом нікчемного правочину.».

07 червня 2023 року у підготовче засідання з`явився відповідач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_2 . Інші учасники, не з`явилися, при цьому від представника позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) адвоката Іванова В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За клопотання ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю його представника та сторони позивача за первісним позовом, у підготовчому засіданні продовжено перерву до 11:00

09 серпня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження.

26 липня 2023 року до суду від представника відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) адвоката Шепелєва О.А. надійшла заява з процесуального питання, у якій зазначено, що вказана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

09 серпня 2023 року до суду від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю його представника з`явитися до суду.

Цього самого дня від представника позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) адвоката Іванова В.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи , у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

У зв`язку із неявкою учасників провадження у судове засідання , призначене на

09 серпня 2023 року, з урахуванням поданих заяв, у підготовчому засіданні продовжено перерву до 11:45 24 жовтня 2023 року, про що повідомлено учасників процесу.

18 жовтня 2023 року до суду від відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) надійшли додаткові пояснення та заява щодо зміни відповідачем предмету заявлених позовних вимог у зустрічному позові до ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання, призначене на 24 жовтня 2023 року з`явився відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 . Інші учасники не з`явилися. За клопотанням ОСОБА_2 , у зв`язку із неявкою його представника, а також у зв`язку із неявкою сторони позивача за первісним позовом, у підготовчому засіданні продовжено перерву до 12:00 12 грудня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження.

26 жовтня 2023 року до суду, засобами поштового зв`язку, надійшла заява від представника ОСОБА_2 адвоката Шепелєва О.А. про відкладення судового засідання, що було призначено на 24 жовтня 2023 року.

08 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_2 про витребування доказів.

12 грудня 2023 року підготовче засідання у справі не відбулося, у зв`язку з відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату підготовчого засідання визначено 26 лютого 2023 року о 14:00, про що повідомлено учасників провадження.

18 грудня 2023 року до суду надійшла заява позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 про відмову від позову, у якій просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі, зазначивши про обізнаність із наслідками закриття провадження у справі.

У підготовче судове засідання, призначене на 26 лютого 2024 року, учасники провадження не з`явилися, поважності причин неявки суду не повідомили.

Вирішуючи питання про можливість розгляду заяви позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) про відмову від позову та закриття провадження у справі, з урахуванням наявності у справі зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , судове засідання було відкладено 18 березня 2024 року о 14:00, про що повідомлено сторін у справі.

У підготовче засідання, призначене на 18 березня 2024 року учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду, повторно не з`явилися, при цьому, сторона відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) поважності причин неявки суду не повідомили.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи питання про можливість розгляду заяви позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) про відмову від позову та закриття провадження у справі, суд враховує таке.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною п`ятою статті 206 ЦПК України передбачено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких обставин, оскільки позивач подав заяву про відмову від позову, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди таким, що не укладений та про зобов`язання його укласти, стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (Постанова Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти та реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами (Постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року у справі №299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Так, згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із частиною п`ятою статті 223 та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання повторно не з`являвся, розглядом справи не цікавився, із заяви про розгляд справи без його участі та/або відкладення розгляду справи до суду не звертався, а його відсутність перешкоджає правильному вирішенню спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення зустрічної позовної заяви

ОСОБА_2 без розгляду, на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись статтями 13, 49, 200, 206, 223, 255, 257, 260, 353-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а провадження у цій частині справи закрити.

Роз`яснити позивачу положення частини другої статті 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору оренди таким, що не укладений та про зобов`язання його укласти, стягнення моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач