ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2090/24 Справа № 179/1822/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник Вікторія Леонідівна про встановлення фату родинних відносин та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

-за апеляційною скаргою керівника Новомосковської окружної прокуратури

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

08.11.2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, третя особа - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник Вікторія Володимирівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 рокупозов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) в розмірі 5,06 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель КДСП «Нива», розташовану на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_2 , без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.03.2023 року від керівника Новомосковської окружної прокуратуринадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_2 незважаючи на наявність його прізвища у списку, який додавався до Державного акту на право колективної власності, право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності підприємства не набув, оскільки не був членом КДСП «Нива» та сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури Міщук Н.П. доводи апеляційної скарги підтримала.

Крім того представником Дніпропетровської обласної прокуратури було заявлене клопотання про застосування строків позовної давності.

Клопотання обумовлено тим, що постановою нотаріуса від 05.10.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на спірну земельну ділянку, а до суду ОСОБА_1 звернулась з відповідним позовом 04.11.2021 року, тобто більше ніж через три роки.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.238, 239), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 17).

Батько позивача (а. с. 13-14) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 16).

За життя ОСОБА_3 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїм рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконкому Жданівської сільської ради № 274 від 11.04.2019 року (а. с. 23).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали спільних рідних батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 15, 19-21).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначили про те, що їм відомо, що померлий ОСОБА_2 та батько позивача ОСОБА_3 є рідними брата та проживали в одному домоволодінні до дня смерті.

ОСОБА_2 внесений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» за № 240 (а. с. 22).

25.10.2021 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки не підтверджуються родинні стосунки та належність йому спадкового майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Як вбачається зі списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є Додатком № 1 до Державного акту (т.2 а.с.92-94), під номером 240 зазначений ОСОБА_2 .

На запитання до прокурора у судовому засіданні, якщо на її думку зазначена особа не була членом КСП, яким чином вона потрапила у цей Список, як член КСП, прокурор не змогла надати відповідь, пояснив, що кримінальна справа не заводилась з цього приводу. Розслідування не проводилось, рішень судів з цього приводу не має.

Прокурором були зроблені запиту до архіву. В т.2 на а.с.98, 103 є копії відповідей прокурору за підписом начальнику архівного відділу райдержадміністрації, де зазначено, що за 1977, 1982, 1987, 1989 року та за 1990-1996 роки включно, стосовно гр. ОСОБА_2 не знайдено інформації про прийняття його в члени колгоспу чи звільнення із членів колгоспу. Знайдена інформація у книзі протоколів фонду № 172 «Колгосп «Гігант «КДСП «Нива» Жданівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області» за 1990 рік, протокол від 02.02.1990 року № 1, де вказано, що ОСОБА_2 без поважних причин не виробив мінімуму трудової участі.

А трудова участь була саме у членів КСП, оскільки труд найманих працівників оцінювався іншими критеріями.

Крім того є достатньо зрозумілим, що ОСОБА_2 , 1937 року народження, який прожив на одному місці все життя, став членом КСП набагато раніше, ніж у 1977 році, а документи з 1955 по 1960 рік ніхто не перевіряв, або їх не має.

При таких обставинах ствердження, що ОСОБА_2 , 1937 року народження, не був членом КСП є припущенням, оскільки не підтверджено жодними доказами.

А доказами того, що ОСОБА_2 , 1937 року народження, був членом КСП є:

1). Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де він зазначений під номером 240, як член КСП;

2). Відповіддь з архіву, де зазначено, що у протоколі від 02.02.1990 року № 1, вказано, що ОСОБА_2 без поважних причин не виробив мінімуму трудової участі.

Щодо застосування строків позовної даності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Чинним законодавством статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, та правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором охоплюються дією саме цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початком перебігу позовної давності представ прокуратури вважає події 2018 року, коли нотаріус відмовив у виданні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 5, 06 умовних кадастрових гектарів.

У матеріалах цивільної справи є копія постанови Приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Постанова датована 05.10.2018 року. Матеріали цивільної справи не містять відомостей коли ОСОБА_1 отримала копію зазначеної постанови, тобто дізналась, що її право порушено, а тому слід вважати такою датою, дату винесення цієї постанови, тобто право позивачки вважається порушеним з 05.10.2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Дії карантину спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» скасовані постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про скасування на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

При таких обставинах ОСОБА_1 звернулась до суду своєчасно. Позовна давність при зверненні до суду порушена не була.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Новомосковської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 31.01.2024 року.

Судді: