Справа № 289/2607/23
Номер провадження 2/289/129/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., з участю секретаря судового засідання - Галькевич Ю.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ),з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Радомишльської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, вживає спиртні напої та наркотичні речовини, аліменти не сплачує, фінансово не підтримає. На даний час вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 . На підставі викладеного позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 22.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання з`явилась, однак, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Радомишльської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У надісланому листі та висновку зазначає про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Перевіривши докази, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.12.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 202.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області серії НОМЕР_2 від 19.11.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 19.11.2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №120. Прізвище надане позиваці після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 .

Рішенням № 902 виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області від 22.11.2023 року «Про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » затверджено письмовий висновок органу опіки та піклування, про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту висновку слідує, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30.10.2023 року керуючись чинним законодавством України, взявши до уваги інформацію викладену спеціалістом служби у справах дітей , вислухавши думку ОСОБА_1 , врахувавши думку малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що на час розгляду питання місце проживання батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідоме, члени комісії прийняли рішення відтермінувати розгляд питання для з`ясування додаткової інформації про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 17.11.2023 року спеціалістом служби у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області було наголошено, що станом на дату повторного розгляду питання щодо можливості позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 до служби у справах дітей Радомишльської міської ради не з`явився, будь-яких пояснень не надав. Місце проживання чи перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відоме, додатковою інформацією про стан виконання чи невиконання ним батьківських обов`язків служба у справах дітей не володіє.

Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини, врахувавши першочергово думку малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його бажання спілкуватися з татом, проводити більше часу разом та відсутність повної інформації про стан виконання чи невиконання ним батьківських обов`язків, членами комісії було прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітньої дитини - - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно роз`яснення Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 21.09.2023 №31229/23.6/23 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 21.09.2023 рік у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 24.02.2014 по 01.09.2023 становить 212 168,82 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

З довідки виданої ПП «Житлоремсервіс 9» м. Радомишль за № 479 від 10.10.2023 року вбачається, що дитина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Доказів того, що відповідач вихованням дитини не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, вживає спиртні напої та наркотичні речовини, веде антигромадський спосіб життя, на що посилається позивач як на підставу задоволення позову - суду не надано.

Відповідно до частин 2, 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За правилами ст.19 ЦПК України справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Нормами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З аналізу вказаної статті, суд вважає, що зазначені підстави є вичерпними та позбавлення батьківських прав є правом, а не обов`язком суду.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58).

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Посилання позивача на те, що батько не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її розвиток та здоров`я, вживає спиртні напої та наркотичні речовини та веде антигромадський спосіб життя, уникає зустрічей з дитиною не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Натомість на засіданні комісії органу опіки та піклування малолітній ОСОБА_3 виявив бажання спілкуватися з татом, проводити більше часу разом.

Факт наявності заборгованості по сплаті аліментів, не може бути єдиною підставою для позбавлення батьківських прав без доведеності винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов`язками.

Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено факту ухиляння відповідача від виконання батьківських обов`язків та вчинення ним дій визначених ч.1 ст. 164 СК України.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, дійшов висновку, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями ст.ст. 150, 164, 165 СК України, статтями 4, 13, 136, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Радомишльської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник