судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року у справі за позовом Криворізького міськрайонного центру зайнятості, правонаступником якого є Дніпропетровський обласний центр зайнятості, до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,ухвалою від 01 лютого 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження.
Водночас з мотивами колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
1. Відмовляючи у відкритті касаційного провадження Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, керуючись частиною четвертою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) зазначив, що доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, що не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.
2. Дійсно, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
3. Водночас статтею першою ЦПК України встановлено, зокрема, те, що цей кодекс встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
4. Цивільне судочинство це врегульований нормами цивільного процесуального права порядок розгляду і вирішення цивільних справ.
5. Так, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
6. Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8. Згідно з пунктом 1 частини другої цієї ж статті ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
9. Отже, вирішенню питання про відмову у відкритті касаційного провадження у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) у зв`язку з її необґрунтованістю передує з`ясування питання чи підлягає така ухвала касаційному оскарженню, тобто чи обґрунтована касаційна скарга належним чином випадками передбаченими пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
10. Ціна позову в справі № 214/7709/21 становить 47 927,37 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищувала двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн). Тобто судові рішення у справі № 940/1064/21 не підлягають касаційному перегляду в силу вимог закону.
11. Касаційна скарга ОСОБА_1 містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню, у випадку, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
12. Так скаржник, обґрунтовуючи вказаний підпункт «в» зазначила, що судові справи щодо законності стягнення судового збору становлять суспільний інтерес.
13. Варто зазначити, що наведені скаржником обґрунтування не дають достатніх підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та є достатніми для відкриття касаційного провадження, оскільки вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси широкого кола фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення.
14. Касаційна скарга не містить жодних аргументів та доказів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи, а іншим скаржник свої доводи належним чином не обґрунтувала та не долучила жодних доказів на їх підтвердження.
15. Визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
За таких обставин, встановивши, що касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, тобто подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, а доводи касаційної скарги щодо того, що справа становить значний суспільний інтерес необґрунтовані, належним процесуальним рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду було б постановлення ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження у справі саме з підстав подання касаційної скарги на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суддя В. В. Пророк