Справа № 509/7035/23
04 березня 2024 року смт.Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/7035/23 за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області про звільнення майна з під арешту
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чорноморської державної нотаріальної контори Одеської області про звільнення майна з під арешту.
Зазначає, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від липня 1997 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення та усунення перешкод у користуванні жилим будинком та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності по АДРЕСА_1 накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт зареєстрований 26.11.2008 року за №8227834 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора. Архівний номер : 2839505ODESSA16, Архівна дата:21.01.2002, Дата виникнення: 01.07.1997, № реєстра: 1143-97, внутр.№5А01163622F32D337322. Об`єкт обтяження: невизначено, все майно, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_5 .
Вищевказана ухвала надійшла до адвоката Сєдової Л.П. на підставі адвокатського запиту з Одеського державного нотаріального архіву після отримання відповіді з Овідіопольського районного суду Одеської області про її відсутність в архіві суду. У зв`язку з тим, що у вищевказаній ухвалі не вказана повна дата її постановлення та не вказаний номер справи адвокатом Сєдовою Л.П. був зроблений адвокатський запит до Овідіопольського районного суду Одеської області з проханням надати копію процесуального документу про закінчення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення та усунення перешкод у користуванні жилим будинком.
У відповіді №5/67/2023 від 11.09.2023 року на адвокатський запит Овідіопольський районний суд Одеської області повідомив, що згідно автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та по алфавітним покажчикам суду справи по яких стороною був ОСОБА_2 в період 1997 року судом не розглядалися. ОСОБА_2 дід позивача з боку батька.
30.05.2023 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Спадковим майном є частка квартири АДРЕСА_2 .
Земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 також є спадковим майном після смерті ОСОБА_6 .
У зв`язку з тим, що на все майно за адресою: АДРЕСА_1 накладений арешт позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно.
З огляду на той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем, а наявність арешту на майні померлого унеможливлює оформлення спадщини та реалізації прав власності щодо майна в повному обсязі, тому позивач просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області ,б/н, 01.07.1997 року зареєстрованого 26.11.2008 року за №8227834 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора.
Ухвалою судді від 27.11.2023 року відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та його представник адвокат Сєдова Л.П. в судове засідання не з`явилися, остання надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.
Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).
Положеннями ч. 1ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , батько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .
Факт родинних відносин між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .
З матеріалів справи слідує, що за заявою позивача, приватним нотаріусом Сакал І.М. була відкрита спадкова справа № 23/2019, яка зареєстрована в спадковому реєстрі за № 64293036.
30.05.2023 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Спадковим майном є частка квартири АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.05.2023 № 72650950.
З до даних до позовної заяви документів вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_6 .
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 липня 1997 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення та усунення перешкод у користуванні жилим будинком та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності по АДРЕСА_1 накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповіді №5/67/2023 від 11.09.2023 року на адвокатський запит Овідіопольський районний суд Одеської області повідомив, що згідно автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та по алфавітним покажчикам суду справи по яких стороною був ОСОБА_2 в період 1997 року судом не розглядалися. ОСОБА_2 дід позивача з боку батька.
Відповідно до ст. 41Конституції України,ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із ч. 1 ст.316, ч. 1, ст.319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 2ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до вимог ст. 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до положень ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч. 1ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена вПостанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»в п. 16. Таким чином, позивач прийнявши спадщину після смерті батька, як майбутня власниця спадкового майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні нею права користування розпорядження майном, яке фактично їй належить.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).
Відповідно дост. 66 ЗУ «Про нотаріат»видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється у строки, що встановлені цивільним законодавством України.
Згідно ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до п. 4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна.
Згідно п. 4.17 Глави 10 того ж Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину, у разі накладення арешту судовими чи слідчими органами затримується до зняття арешту.
За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.
Таким чином, оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних у справі доказів те, що арешт, відомості про який міститься у Державному реєстрі, не знятий та, враховуючи що його наявність перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав щодо прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування наявного арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 4, 5, 12, 16, 316, 319, 321,386,391 ЦК України, ст.12,13,30,76-89,141,200,206,258,259,263-265,274 ЦПК України, суд
Позовну заяву - задовольнити.
Скасувати арешт з всього майна за адресою: АДРЕСА_1 накладений на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області, б/н, 01.07.1997 року зареєстрованого 26.11.2008 року за №8227834 реєстратором: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора. Власник: ОСОБА_5 . Архівний номер: 2839505ODESSA16, Архівна дата:21.01.2002, Дата виникнення: 01.07.1997, № реєстра: 1143-97, внутр.№5А01163622F32D337322.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Головуючий: Є.М. Панасенко