Справа № 946/1238/24
Провадження № 2-о/946/119/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи

1.1. 15.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців, а саме заборонити заінтересованій особі:

наближатися на відстань менше 50 метрів до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

контактувати з нею через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб;

особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона із заінтересованою особою перебуває у зареєстрованому шлюбі, який має намір розірвати. Приблизно з 2021 року сімейні стосунки між ними погіршилися. На цьому фоні ОСОБА_2 мав надмірну конфліктність, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, чим вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. У зв`язку з цим, заявниця зверталась до поліції, яка фіксувала вказані обставини. Рішеннями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_2 шість разів притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173-2 КУпАП. Проте насильство станом на час звернення із заявою не припиняється.

ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.02.2024 року, справа №946/1238/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. Ухвалою судді від 20.02.2024 року відкрито окреме провадження у справі.

2.3. Учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із клопотаннями про підтримання та визнання заяви, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність.

2.4. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

2.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин

3.1. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

3.2. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/993/23, (провадження № 3/946/593/23) від 17.02.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень (а.с.3).

3.3. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/6500/23, (провадження № 3/946/2648/23) від 25.08.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с.4-5).

3.4. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/6530/23, (провадження № 3/946/2654/23) від 30.08.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с.6).

3.5. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/1620/23, (провадження № 3/946/835/23) від 10.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с.7).

3.6. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/707/23, (провадження № 3/946/504/24) від 30.01.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с.8-9).

3.7. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №946/939/24, (провадження № 3/946/618/24) від 06.02.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень (а.с.10).

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

4.4. У відповідності до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

4.5. Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (надалі Закон №2229-VIII).

4.6. Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

4.7. Пунктом 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

4.8. Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (частина 1 статті 350-3 ЦПК України).

4.9. Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

4.10. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII).

4.11. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

4.12. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

4.13. Згідно з частини 2 статті 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

4.14. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

4.15. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII).

4.16. Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (пункт 10 частини першої статті першої Закону №2229-VIII).

4.17. Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

4.18. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону №2229-VIII).

4.19. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

4.20. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

4.21. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

4.22. Оцінивши долучені до матеріалів постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, суд приходить до висновку про те, що вказані докази доводять доводи заявниці про вчинення фізичного або психологічного насильства саме ОСОБА_2 .

4.23. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, пріоритет має бути надано безпеці постраждалої особи, а не праву користування житлом кривдника, поведінка якого переходить у більш жорстку форму, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до ОСОБА_2 необхідно видати обмежувальний припис.

4.24. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено.

4.25. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

4.26. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

4.27. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

4.28. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4, 208-209, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

2. Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

3. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

4. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

5. Копію рішення направити для відома учасникам судового процесу, до виконання Ізмаїльському районному відділенню поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , фактичне мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, на профілактичний облік та до виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.І.Бальжик