ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/781/24
номер провадження 2-о/695/54/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним прадідом заявниці.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до отриманої заявницею відповіді з Державної міграційної служби України для отримання громадянства України необхідно встановити факт родинних відносин між заявницею та її прадідом ОСОБА_2 . У свідоцтві про народженні заявниці ОСОБА_1 зазначено що її батьком є ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якого зазначено, що його батьком є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 після укладання шлюбу) та ОСОБА_4 уклали шлюб 15.11.1963 року. Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_6 її батьком зазначено ОСОБА_2 який є громадянином України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Метою встановлення факту родинних відносин є набуття громадянства України, відтак заінтересованою особою у даній справі є Державна міграційна служба України.

Крім того, відповідно до пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до Постанови КМУ від 04.02.2023 №107 щодо Деяких питань прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо), якщо така практика існувала станом на 24 лютого 2022 року відповідно до міжнародних договорів України.

Зазначеним рішенням Уряду встановлено: протягом дії воєнного стану в Україні та ще протягом 6 місяців після нього документи, які приймалися без апостиля до 24 лютого 2022 року, продовжують прийматися без апостиля.

У відносинах з Казахстаном така практика існувала, відповідно до ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвічені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.

Крім того, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, заявниця, звертаючись до суду з даною заявою, не надала суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.

Отже, належна до сплати сума судового збору становить 605 грн 60 коп. (3028 грн х 0,2).

Таким чином, заявниці необхідно усунути вказані недоліки шляхом:

1)визначення кола учасників процесу та у випадку залучення заінтересованої особи надати заяву у відповідній редакції, у якій вказати повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; заінтересованої особи, а також надати копії заяви з додатками відповідно до кількості заінтересованих осіб;

2)подання до письмових доказів, викладених іноземною мовою, перекладів українською мовою, засвідчені належним чином;

3)на підтвердження сплати судового збору заявниці слід подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 605 грн 60 коп. або подати документи, які свідчать про наявність у заявниці інших пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 293, 294, 297, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишити без руху.

Надати заявниці десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде повернута заявниці.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська