Справа № 452/298/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України та за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, - про визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх дитини, посилаючись на те, що в період перебування у шлюбі із відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Самбірського міськрайонного суд Львівської області від 16 листопада 2020 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем, де створені всі умови для проживання та виховання сина, він перебуває повністю на її утриманні, однак на даний час сторони не дійшли абсолютної згоди щодо остаточного місця проживання сина; відповідач не цікавиться життям дитини, не займається його вихованням, не бере участі у його матеріальному забезпеченні, що свідчить про самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач вважає, що має можливість забезпечити дитині належні умови проживання, навчання та розвитку; з метою реалізації свого права на вільний вибір місця проживання матері та дитини, просить визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 за її місцем реєстрації проживання або перебування, стягнути із відповідача судові витрати.
Позивач та її представник-адвокат Білик П.Б. у судове засідання не прибули, останній подав клопотання про розгляд справи в їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити з викладених у зверненні до суду підстав.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, поданою до суду заявою визнав позов, просив розгляд справи проводити без його участі.
Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області однаково подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 із матір`ю.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.08.2019р. Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторони у цивільній справі; шлюб між ними розірвано рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2020р.
Судом також установлено, що після розірвання шлюбу між сторонами їх син ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю по АДРЕСА_1 , що є підтвердженим довідкою про склад сім`ї, виданою ПП «АСС Житло-буд»; однак сторони не дійшли абсолютної згоди щодо визначення місця проживання дитини.
Висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області №10 від 16 лютого 2024 року підтверджується доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 ; згідно Висновку малолітній ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , дитина забезпечена одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, має окрему кімнату з робочим столом, ліжком та шафою для одягу; під час розмови з батьком встановлено, що він не заперечує щодо визначення місця проживання сина із матір`ю.
Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно п. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.
Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обов`язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Пріоритет інтересів дитини над інтересами батьків закріплений також в Конвенції ООН про права дитини, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з матір`ю, позивачем по справі, що не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з сином, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, ч.3 ст. 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 19, 160 161 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , - із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , - за місцем її реєстрації проживання або місцем реєстрації перебування.
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 1211,2(одну тисячу двісті одинадцять гривень 20коп.)грн. сплаченого документально підтвердженого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя