УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 755/5483/21

провадження № 61-2495ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова Олександра Юріївна, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, про розірвання спадкового договору та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна про розірвання спадкового договору та виселення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року замінено позивача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_3

28 червня 2023 року ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня2023 року залишено без змін.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова О. Ю., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року (повний текст якої складено 23 січня 2024 року), ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій не перевірили наявності об`єктивних ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову про розірвання спадкового договору та виселення, з огляду на те, що предмет позову у цій справі носить немайнових характер, а відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ніяким чином не впливає на виконання рішення суду. Крім того, при задоволенні заяви про забезпечення позову судами попередніх інстанцій не було враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Разом з тим, суди попередніх інстанцій у немайновому спору вжили заходи забезпечення позову майнового характеру та порушили права малолітньої особи - ОСОБА_5 , який не був залучений до участі у цій справі.

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова О. Ю., порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскільки постанову Київського апеляційного суду прийнято 17 січня 2024 року, а її повний текст складено 23 січня 2024 року , то останнім днем строку на касаційне оскарження судового рішення з дня складення повного судового рішення є 21 лютого 2024 року.

За викладених обставин, касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова О. Ю., подано у передбачений законом строк, а тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду

у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження

№ 14-729цс19), а також Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21), від 12 січня 2022 року у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19 травня 2022 року у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року замінено позивача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_3 .

Предметом позову в цій справі є спадковий договір від 26 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який позивач просить розірвати та виселити відповідачку з квартири АДРЕСА_1 , власником якої був позивач. У разі смерті відчужувача набувач на підставі спадкового договору набуває право власності на майно відчужувача, а у цій справі відчужувач за життя заявив вимоги про розірвання спадкового договору.

Врахувавши вищезазначені обставини, а також те, що між сторонами фактично виник спір щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом спадкового договору, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов цілком обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Суди попередніх інстанцій достатнім чином мотивували свої висновки, щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, оскільки невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову не є обтяжливим для відповідачки та не порушує ані її, ані малолітнього ОСОБА_6 права користування квартирою. Окрім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими.

Необхідно звернути увагу, що відповідачка має можливість скористатись правами, передбаченими статтями 158, 159 ЦПК України.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що правильне застосовування судами положень статей 149, 150 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова О. Ю., на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 рокує необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Толмачова Олександра Юріївна, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, про розірвання спадкового договору та виселення - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович