ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1390/22 Номер провадження 22-з/814/23/24 Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
20 лютого 2024 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву Колісниченка Артура Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за апеляційною скаргою Колісниченка Артура Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року, ухвалену суддею Кузіною Ж.В., по справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 листопада 2023 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник ОСОБА_2 адвокат Колісніченко А.С. та Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби отримали повідомлення про виклик до суду на електронні адреси, що є належним повідомленням про день, час і місце розгляду справи та відповідає приписам ст. 128 ч.6, ч.8 п.2 ЦПК України
Від представника ОСОБА_3 адвоката Приображенського А.А. надійшла заява про розгляд справи без участі ОСОБА_3 та її представника.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи вищенаведене та положення ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у відсутність сторін та їх представників.
У зв`язку з неявкою усіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає приписам ст. 247 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заяви, дійшла такого висновку.
Згідно статті 382 ч.1 п. 4 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України вбачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 р. при розгляді справи № 925/1137/19.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірькому та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розтоцького Дмитра Петровича щодо не передачі виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 21 жовтня 2021 року за підвідомчістю. Зобов`язано державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірькому та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розтоцького Дмитра Петровича вирішити питання щодо передачі виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 21 жовтня 2021 року за підвідомчістю.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Колісниченка А.С. задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 09 травня 2023 року заяву адвоката Колісніченка Артура Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. витрат на правничу допомогу.
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , підписану її представником Приображенським А.А. , задоволено частково. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , підписану його представником Колісніченком А.С. , задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року та додаткову постанову Полтавського апеляційного суду від 09 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу Колісниченка Артура Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2022 року скасовано. Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірькому та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розтоцького Дмитра Петровича щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про передачі виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 21 жовтня 2021 року за підвідомчістю. Зобов`язано державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірькому та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Розтоцького Дмитра Петровича розглянути заяву ОСОБА_3 про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 21 жовтня 2021 року за підвідомчістю.
Як зазначалося вище, 14 листопада 2023 року від Колісниченка Артура Сергійовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Полтавського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
До заяви про ухвалення додаткового рішення (при первісному апеляційному розгляді), яка подана 24 квітня 2023 року, представником ОСОБА_2 адвокатом Колісніченко А.С. на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 15.04.2021 (том 1 а.с. 212-213), копію додаткової угоди № 10/12/2022 від 10.12.2022 до договору про надання правничої допомоги б/н від 14.04.2021 (а.с. 214); детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колісніченко А.С. від 24.04.2023 (а.с.211), акт виконаних робіт № 1 від 21.04.2023 (т.1 а.с. 214, зворотна сторона).
Від представника ОСОБА_3 адвоката Приображенського Андрія Анатолійовича надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу.Клопотання мотивоване тим, що вказана сума витрат на правову допомогу є неспівмірною зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг у суді не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.
Від представника ОСОБА_3 адвоката Приображенського А.А. надійшла заява про зменшення судових витрат на правову допомогу ОСОБА_2 по цій справі до 0,00 грн., посилаючись на їх безпідставність та непомірну неспівмірність. Вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанції ідентичні. У ОСОБА_2 не було підстав для звернення з апеляційною скаргою до суду, так як на час звернення виконавче провадження було закінчене, а виконавчий лист повернуто ОСОБА_2 . Кваліфікація і досвід адвоката Колісниченка А.С. становить 1 рік. Складність категорії справи - 0,43. Час судового засідання в апеляційному суді в режимі відеоконференції становить 8 хвилин 42 с; середньомісячний дохід ОСОБА_2 - 9 200 грн. до відрахування обов`язкових податків; ОСОБА_3 не працює, дохід не отримує. Дитина сторін хворіє та проходить лікування в Ізраїлі; аліменти, які сплачує ОСОБА_2 на утримання свого сина становить 1400 грн. На час звернення Колісниченка А.С. з заявою до апеляційного суду ОСОБА_2 за правову допомогу адвокату не сплатив. Вартість заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та заяви про розподіл судових витрат завищена та не відповідає принципам розумності, співмірності та витраченого часу адвоката на складання цих документів (том 3 а.с. 1-14).
Проаналізувавши надані адвокатом Колісніченком А.С. докази на підтвердження обсягу та розміру понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, як при первісному апеляційному розгляді, так і в суді касаційної інстанції та новому апеляційному розгляді, з урахуванням обґрунтованих клопотань представника ОСОБА_3 адвоката Приображенського А.С. щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу та їх неспівмірність; суд апеляційної інстанції, враховуючи конкретні обставини цієї справи та фінансовий стан обох сторін, витрачений адвокатом Колісніченком А.С. час, обсяг наданої ним ОСОБА_2 правничої допомоги, обґрунтованість та реальність понесених апелянтом витрат на професійну правничу допомогу, принцип співмірності судових витрат, розмір наданої правничої допомоги, незначну складність судової справи та незначний обсяг наданих адвокатом послуг, вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката Колісніченко К.С. є непомірно завищеним, неспівмірним з обсягом наданих робіт, складністю справи та враховуючи обґрунтовані клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн, понесені ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції при первісному розгляді апеляційної скарги; 1000,00 гривень - у суді касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг; 1000,00 гривень - у суді апеляційної інстанції при новому розгляді, а всього - 3000,00 гривень.
Саме такий розмір відшкодування витрат на правничу допомогу буде співмірним із обсягом проведених робіт та наданих адвокатом Колісніченком А.С. послуг ОСОБА_2 .
При визначенні суми відшкодування суд апеляційної інстанції також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (п. 269 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Керуючись статтями 270, 382-384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву адвоката Колісниченка Артура Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 гривень - у суді апеляційної інстанції при первісному розгляді апеляційної скарги; 1000,00 гривень - у суді касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг; 1000 гривень - у суді апеляційної інстанції при новому розгляді, а всього - 3000,00 гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст додаткової постанови складено 04.03.2024.
Головуючий суддя О.В.Чумак
Судді: С.Б.Бутенко