У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в особі державного виконавця Ференець Світлани, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Деснянський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в особі державного виконавця Ференець С. звернувся до суду із поданням про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що 29 серпня 2016 року на примусове виконання до відділу надійшов виконавчий лист № 760/17469/15-ц, виданий 01 грудня 2015 року Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 18 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, однак виконавчий документ було втрачено при передачі від одного державного виконавця до іншого.

Ураховуючи викладене, заявник просить видати дублікат виконавчого листа № 760/17469/15-ц щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем 01 грудня 2015 року було отримано виконавчий лист на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року.

02 вересня 2016 року ухвалою суду виправлено помилку у виконавчому листі, виданому судом на виконання зазначеного рішення.

29 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дегтярьовою Ю. С. на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Разом з тим, із заяви вбачається, що при передачі виконавчого провадження № НОМЕР_1 іншому державному виконавцю виконавчий лист було втрачено.

За інформацією АСВП стан виконавчого провадження № НОМЕР_1 - примусове виконання.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що пункт 1 статті 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду, тому, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Верховний Суд у справі № 263/4331/18 (постанова від 18 листопада 2020 року) дійшов висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 міститься правовий висновок, згідно з яким, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведених обставин, беручи до уваги, що оригінал виконавчого листа було втрачено, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року не виконано, виконавчий лист було пред`явлено до виконання у строк, встановлений законодавством, на момент розгляду заяви відомості щодо завершення чи закінчення виконавчого провадження відсутні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Подання Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в особі державного виконавця Ференець Світлани, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу його дублікату задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 76017469/15-ц, виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 50% з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 18 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна