Справа № 646/97/24
№ провадження 2-з/646/3/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

28.02.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Барабанова В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ,адвоката Данило Сергія Михайлович апро забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Данило Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

03.01.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Данило Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, ціна позову 233 678,00 грн.

28.02.2024 представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Данило С.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Данило Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає наступне.

Під час перебування в шлюбі на спільні кошти придбано майно, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а саме:автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998;автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 2497.

Після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не змогли дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначених транспортних засобів, а відтак була подана позовна заява про поділ спільного майна подружжя.

09.12.2014 ОСОБА_1 було придбано та зареєстровано автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998.

Вказаний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності, оскільки був придбаний під час шлюбу за спільні грошові кошти подружжя та використовувався в інтересах сім`ї.

ОСОБА_1 зробила на прохання ОСОБА_2 генеральну довіреність, утім ОСОБА_2 не тільки не здійснив продаж автомобіля, а й взагалі, 14.07.2021 перереєстрував на себе вказаний транспортний засіб, чим істотно порушив права ОСОБА_1 на вільне користування майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, з 14.07.2021 ОСОБА_1 не має можливості користуватись та розпоряджатись майном, а саме автомобілем Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998.

Аналогічна ситуація виникла й з другим транспортним засобом, який є також об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 2497.

02.02.2019 подружжям було придбано вищевказаний транспортний засіб, який на момент придбання був зареєстрований на ОСОБА_2 .

Утім, 23.11.2019 ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 , з якою на вказану дату він перебував у шлюбі, здійснив перереєстрацію вказаного транспортного засобу на свого брата, ОСОБА_3 , чим порушив право ОСОБА_1 на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Представник позивача зазначає, що з позовною заявою про розірвання шлюбу до суду звернувся саме ОСОБА_2 28.11.2019, тобто, через 5 днів після здійснення перереєстрації транспортного засобу на свого брата.

Так, реєстрація транспортного засобу Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, була здійснена на ОСОБА_2 , а транспортний засіб Кіа Sorento 2006 року випуску був зареєстрований на його брата, ОСОБА_3 .

Також, станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_2 перебуває за кордоном, куди виїхав за допомогою автомобіля Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

З метою надання Суду доказів щодо транспортних засобів, які були зареєстровані на ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі, 21.02.2024 було направлено адвокатський запит №21-01-АЗ/24-1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області.

У відповідь Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області повідомив, що згідно даним Єдиного державного реєстру МВС, в період з 20.06.2008 по 12.02.2020 року гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.02.2019 року було зареєстровано автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , який 23.11.2019 року було перереєстровано в ТСЦ № 6347 на ім`я ОСОБА_3 .

З метою надання суду доказів щодо транспортних засобів, які були зареєстровані на ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі, 21.02.2024 було направлено адвокатський запит 21-01-АЗ/24-3 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області.

У відповідь Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області повідомив, що згідно даним Єдиного державного реєстру МВС, в період з 20.06.2008 по 12.02.2020 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2014 року було зареєстровано автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , який 14.07.2021 року було перереєстровано в ТСЦ № 6341 на ім`я ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 фактично позбавлена свого права на користування та розпорядження майном,яке було набуто у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. Одночасно з цим, ОСОБА_2 вільно володіє та розпоряджається усім майном, набутим під час шлюбу за спільні кошти подружжя.

У зв`язку з викладеним, існують ризики того, що ОСОБА_2 , володіючи усім майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, може продати дані автомобілі, перереєструвати, подарувати чи відчужити їх. Разом з цим, існує ризик пошкодження майна ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо поділу майна, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки вказане майно може бути виведено зі спільної сумісної власності подружжя шляхом відчуження третім особам.

Таким чином, виникає необхідність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998; автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 2497.

Згідно із п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України: заборона вчиняти певні дії, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України: забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові віж 23.05.2018 року в справі № 766/18228/17.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позову вбачається, що спір виник щодо спільного майна подружжя, а саме: автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998; автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 2497.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 у справі №641/9834/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до відповіді Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській області, згідно із даними Єдиного державного реєстру МВС, в період з 20.06.2008 по 12.02.2020 року гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.02.2019 року було зареєстровано автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN -код НОМЕР_3 , який 23.11.2019 року було перереєстровано в ТСЦ № 6347 на ім`я ОСОБА_3 . Крім того, в період з 20.06.2008 по 12.02.2020 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2014 року було зареєстровано автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , який 14.07.2021 року було перереєстровано в ТСЦ № 6341 на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому судом враховано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, яке фактично перебуває у його володінні, проте такі заходи не перешкоджають користуванню відповідачем власністю, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту про які просить позивач, фактично будуть спрямовані на охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів, з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до ч. 1ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На підставі ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 цієї статті, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1ст. 70 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно дост.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Так, згідно ч. 1ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Виходячи з того, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя, в тому числі транспортних засобів, на які позивач просить накласти арешт, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме такого виду забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Отже, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ,адвоката Данило Сергія Михайловича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Данило Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Данило Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, шляхом накладення арешту на транспортні засоби, а саме: автомобіль Mitsubishi Outlander 2005 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 1998; автомобіль Кіа Sorento 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , об`єм (потужність) двигуна, см3: 2497.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя В.В. Барабанова