РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті, -

встановив:

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту, в якій просить встановити факт смерті своєї бабці ОСОБА_2 . Заяву обгрунтовує тим, що вона, заявниця, є внучкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполь Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у Відділі дерджавної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ встановленого зразка. В наявності у неї, заявниці, є копія свідоцтва про смерть, що видане окупаційною владою рф. З огляду на вищевикладене, необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту смерті - ОСОБА_2 , оскільки іншого способу ніж як у судовий спосіб зареєструвати та отримати свідоцтво про смерть бабці у неї, заявниці, немає.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2023 року відкрито провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявниця та заінтересована особа не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце судового засідання.

Заявниця подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, просять заяву задоволити.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Згідно копії довідки від 29.09.2023р. №1330- заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання якої є АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 31.03.2005р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполь, її батьками є гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.01.1982р., мати заявниці ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 .

Таким чином, дані документи свідчать про те, що заявниця є внучкою гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № від 15.05.2019р., заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта № 353466503 від 08.11.2023р., 1/2 квартири АДРЕСА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить гр. ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане 14.10.2023р. про те, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Маріуполь донецької народної республіки.

Даний документ не є для суду належним і допустимим доказом, оскільки виданий органом, що не має повноважень в Україні, проте відображає факт смерті.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заявниця не в змозі отримати документи встановленої форми про смерть бабці, оскільки остання померла в місті Маріуполь так званої донецької народної республіки, тобто території України, яка окупована російською федерацією.

При розгляді цієї справи слід врахувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Суд приходить до висновку, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть бабці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Маріуполь так званої донецької народної республіки, тобто території України, яка окупована російською федерацією, оскільки на вказаній території тимчасово не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , породжує юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 258,259, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті задовольнити.

Вважати встановленим факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Датою смерті вважати 16.10.2022 (шістнадцяте жовтня дві тисячі двадцять другого) року в місті Маріуполь Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Заявник: ОСОБА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Франківський відділ ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), юридична адреса: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, буд.29, .

Суддя В. Кузь