Справа № 948/150/24
Провадження № 2-н/948/42/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ

в с т а н о в и л а :

у лютому 2024 року ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 37 630,45 грн та сплачений судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з вимогами ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Так, дана заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ безпосередньо стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , хоча боржник проживає в с. Абрамівка Полтавського району Полтавської області, що знаходиться на території колишнього Машівського району.

Отже, позов або заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на викладене, враховуючи, що житлове приміщення, куди постачається природний газ та заборгованість зі споживання за який має ОСОБА_1 , розташоване за межами підсудності Машівського районного суду Полтавської області, а тому у видачі судового наказу потрібно відмовити та роз`яснити заявнику право на звернення із заявою про видачу судового наказу до суду за місцезнаходженням цього житлового приміщення.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України

у х в а л и л а :

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В.Кравець