ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2024 року

м. Харків

справа № 645/4507/23

провадження № 22-ц/818/756/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Тітченко О.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Банк Форвард»,

третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства «Банк Форвард» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року ухвалене у складі судді Федорової О.В.,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до про визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису № 4189 від 05.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за Кредитним договором № 200226511 від 30.10.2019 року, укладеного між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 на загальну суму 49067,22 грн., а також судові витрати просила покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №4189 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №200226511 від 30.10.2019 року, укладеним між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є відповідач, заборгованості в загальному розмірі 49067,22 грн.. З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає, що виконавчий напис від 05.09.2020 року №4189 вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 №296/5 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4189 від 05 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №200226511 від 30.10.2019, укладеного між ПАТ «Банк Форвард» заборгованості в загальному розмірі 49067,22 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1610,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн..

В апеляційній скарзі АТ «Банк Форвард» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Зазначає, що в даних кредитних правовідносинах, між ПАТ «Банк Форвард» та позивачем укладено кредитний договір шляхом підписання оферти та паспорту споживчого кредиту. Договір на якому вчинено виконавчий напис - не містить заборон, або будь - яких обмежень щодо заборони використання позасудового способу захисту майнових інтересів товариства, не містить будь - яких обмежень щодо вчинення виконавчого напису і законодавство України, що цілком підтверджує правомірність вчинених дій АТ «Банк Форвард» та нотаріусом. Приватному нотаріусу були надані всі документи для вчинення наведеної нотаріальної дії, що в повній мірі спростовує позовні вимоги позивача, оскільки, АТ «Бпнк Форвард» та Приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, діяли в межах правового поля. Позивач не надав суду жодних доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі. Ним не надано суду альтернативного розрахунку заборгованості. Отже, твердження про відсутність боргу не відповідає фактичним обставинам справи. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року№ 1172.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що виконавчий напис № 4189 вчинений 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №200226511 від 30.10.2019 року, укладеним між ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованості в загальному розмірі 49067,22 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.05.2023 року по 11.06.2020 року, сума заборгованості складає 49067,22 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі 44278,07 грн.; заборгованість за процентами - 4789,15 грн.

25.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого напису 4189, вчиненого 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №200226511 від 30.10.2019 року в сумі 49917,00 грн..

25.09.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах вказаного виконавчого провадження № НОМЕР_1.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі за текстом - закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між АТ «Банк Форвард» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять докази, що кредитний договір за яким було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений. Тому підстав для вчинення виконавчого напису не вбачається. У зв`язку з чим зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Головуючий: О.Ю.Тичкова

Судді: О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук