Справа № 461/5132/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Чижа А.О.

представника позивача Семенюк М.О.

представника відповідача Поповича Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом заяву ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Семенюк Марія Олександрівна до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 через свого представника 23.06.2023 року звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішення законної сили. Свою заяву мотивує тим, що його батько ОСОБА_6 до дня смерті був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , однак постійно проживав разом із ним та його мамою - дружиною спадкодавця ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки він є єдиним сином померлого, а отже спадкоємцем 1 черги за законом після смерті останнього, та проживав із ним на час смерті, тому вважав, що належним чином прийняв спадщину та у зв`язку із цим заяви про прийняття спадщини не подав. Вже 11.04.2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. з заявою щодо оформлення спадщини після смерті спадкодавця, однак нотаріус відмовив йому у цьому, оскільки ним пропущено визначений законодавством строк на прийняття спадщини. Оскільки позивач не був юридично обізнаним щодо строку і порядку прийняття спадщини, крім того, в останні два місяці строку на прийняття спадщини розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну, у зв`язку із чим по всій території України було оголошено правовий режим воєнного стану, а також у зв`язку із повною зайнятістю позивача на роботі у ТОВ «Тантал», вважає такі причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з аналогічних підстав, додатково пояснила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась, спадкодавець на момент смерті постійно проживав разом із сином ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_4 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , хоча був зареєстрований спільно із своєю мачухою ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи наведені у позові підстави просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі обставині, як юридична необізнаність, режим воєнного стану, який триває вже 2 роки, а також повна зайнятість на роботі не можуть бути визнані поважними непереборними обставинами, оскільки це не позбавляло позивача змоги подати заяву про прийняття спадщини поштою (повідомленням, телеграмою). Зазначив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини більше ніж на 1 рік, наявність об`єктивних та непереборних обставин, які впливали на своєчасність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не довів, у зв`язку із чим відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому просив у позові відмовити.

Треті особи у судове засідання не з`явились, подали заяви про визнання позовних вимог.

Дослідивши докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 29.10.2021 зроблено актовий запис №1452 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

За життя ОСОБА_3 належала частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 6 зворот/, в якій він був зареєстрований з 1971 року /а.с. 8 зворот/ до часу смерті разом із мачухою ОСОБА_5 , яка зареєстрована у квартирі з 1999 року, що стверджується відповіддю Залізничної районної адміністрації ЛМР від 11.12.2023 року за № 32-вих-151497.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадкодавець заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_6 , а його матір`ю є ОСОБА_4 - дружина померлого. Позивач та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцко Т.Л. від 11.04.2023року за № 46/01-16 (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 1270 ЦК України, він пропустив строк на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , а тому прийняти від нього заяву про прийняття спадщини неможливо.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Водночас, згідно із ст.ст. 1261, 1264 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такий строк у даній справі для позивача був визначений з 28.10.2021 року до 28.04.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

А ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, або інші підстави то положення ч.3 ст.1272ЦК України - не застосовуються.

Таким чином, закон встановлює строк для прийняття спадщини шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У разі неподання заяви протягом цього строку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину (ст.1272 ЦК України), окрім випадку, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). Однак, вказаний строк не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування, так як право захисту виникає в судовому порядку.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20).

Позивач, обґрунтовуючи поважність причин пропуску, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, посилається на те, що він не був юридично обізнаним щодо строку і порядку прийняття спадщини, те, що в останні два місяці строку на прийняття спадщини розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну, у зв`язку із чим по всій території України було оголошено правовий режим воєнного стану, а також його зайнятістю на роботі у ТОВ «Тантал» впродовж повного робочого дня.

Проте, суд виходить з того, що вказані обставини не є такими, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №635/4551/18, від 27.05.2020 року у справі № 336/1127/17, від 30.06.2020 року у справі №431/5782/17, від 03.03.2021 року у справі №145/148/20, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у справі (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018) - лише незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути підставою для задоволення таких вимог, а в даному випадку такий часовий проміжок є значним, оскільки складає більше одного року.

Окрім того, у позовній заяві позивач та у подальшому у судовому засіданні представник позивача стверджували, що на час відкриття спадщини ОСОБА_3 проживав разом із матір`ю та спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 , тобто фактично вказували на те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину у спосіб, визначений ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що на час смерті задекларованим місцем проживання спадкодавця ОСОБА_6 з 1971 року та до часу відкриття спадщини була квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка також з 1999 року є задекларованим місцем проживання мачухи спадкодавця - ОСОБА_5 , а тому така вважається особою, яка прийняла спадщину в силу ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

За таких обставин Львівська міська рада є неналежним позивачем у вказаній справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, то сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.3, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Семенюк Марія Олександрівна до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Львівська міська рада, адреса місцезнаходження: площа Ринок, 1, м. Львів, .

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2024 року.

Суддя Іванюк І.Д.