Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП» (адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіона, 5/13, ), ОСОБА_2 (адреса реєстарції: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди. Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.Бі.АЙ- КООП» 30887,24 грн. страхового відшкодування та 22506,22 грн. пені, сього 53 393,46 грн.; з ОСОБА_2 24 252,84 грн. матеріальної шкоди на користь позивача, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2021 року у справі №461/5192/21 ОСОБА_2 визнано винним y вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Зазначає, що станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування №202480731, виданим ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 130000 грн. 06.10.2021 позивач звернулася до ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 30887,24 грн., оскільки відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи № 161 від 20.07.2021 року вартість матеріального збитку автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 без врахування ПДВ становить 30887,24 грн, однак рішення про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» не прийнято, виплату страхового відшкодування не здійснено. У 2021 році ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» фактично припинили свою діяльність, зокрема в частині врегулювання страхових випадків, та як наслідок з 01.09.2021 року втратили статус асоційованого члена МТСБУ у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Крім того, позивач зазначає, що 06.10.2021 поштовою кореспонденцією направила на адресу ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, який отриманий адресатом 22.10.2021. Отже, ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» упродовж 90 днів, тобто до 21.01.2022 року, зобов`язані були прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування, однак обов`язків не виконали у зв`язку із чим наступають наслідки передбачені п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому відповідно до вимог закону просить стягнути пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 22.01.2022 по 04.10.2023 у розмірі 22506,22 грн. Також, враховуючи положення законодавства, з ОСОБА_2 як винуватця ДТП просить стягнути різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , та сумою страхового відшкодування, яка становить 24252,84 грн. Тому просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду від 12.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представнику відповідача надсилались копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Судові повістки представнику відповідача скеровувалися рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. У судове засідання 14.03.2024 року представник відповідача не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Згідно з інформацією поштового відстеження лист повертається за зворотною адресою у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу надсилались копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Судові повістки відповідачу скеровувалися рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. У судове засідання 14.03.2024 року відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Згідно з інформацією поштового відстеження лист повертається за зворотною адресою у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Суд вжив всіх можливих заходів для належного і вчасного повідомлення відповідачів про судові засіданні, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідачі, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважаються належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача та відповідачів, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.06.2021 близько 18 год. 48 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volvo 850», номерний знак НОМЕР_4 , рухаючись по вул. Городоцькій у м. Львові, навпроти будинку №31, порушив правила дорожнього руху, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , що зупинився попереду, який внаслідок інерційного руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тoyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_5 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2021 року у справі №461/5192/21 ОСОБА_2 визнано винним y вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку експерта №161 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 22.06.2021 року пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 07.06.2021 року, які визначені при його дослідженні 25.06.2021 року зазначені у п.1.3. дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фототаблиць додатку.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент дослідження становить: 62069,44 грн.

Вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 07.06.2021 року, з врахуванням ПДВ у вартості складових, на момент дослідження становить: 32966,10 грн.

Вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 07.06.2021 року, без врахуванням ПДВ, на момент дослідження становить: 30887,24 грн.

Ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в цінах на 07.06.2021 року (без врахування пошкоджень отриманих в і внаслідок ДТП 07.06.2021 року) становила: 301738,50 грн.

Згідно з квитанцією № до прибуткового касового ордера № 161 від 20.07.2021 року про сплату послуг експерта за складання висновку № 161 від 20.07.2021 року позивачем було оплачено вартість проведення експертизи у розмірі 2900 грн.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , водія транспортного засобу марки «Volvo 850», номерний знак НОМЕР_4 , була забезпечена у АТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП», що підтверджується полісом обов`язкового страхування №202480731.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.06.2021 року не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 5 Закону України встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих з наслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 6 Закону України страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статею 9 вказаного закону передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Статею 22 Закону України визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 28 Закону України шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до висновку експерта № 161 від 20.07.2021 року вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля VOLKSWAGEN Tiguan 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 07.06.2021 року, без врахуванням ПДВ, на момент дослідження становить 30887,24 грн.

Таким чином, ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» зобов`язане здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 30887,24 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.10.2021 року звернулася до АТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просить провести виплату страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 07 червня 2021 року, автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 на підставі висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи №161 від 20 липня 2021 року в сумі 30887,24 грн. та витрати за проведення експертизи у сумі 2 900 грн. У заяві позивач зазначає, що розрахунки між сторонами не проводилися, шкода, заподіяна внаслідок ДТП, винуватцем ДТП ОСОБА_2 не відшкодована. Автомобіль «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3 станом на час ДТП за договором КАСКО застрахований не був.

Як вбачається з інформації поштового відстеження лист вручено адресату особисто 22.10.2021, що підтверджується трекінгом № 334.

Однак, ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» всупереч вимогам закону не було здійснено виплату страхового відшкодування.

Відповідно до вимог п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Враховуючи те, що заява про виплату страхового відшкодування від 05.10.2021 року отримана ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» 22.10.2021 року, відповідно до вимог законодавства ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» протягом 90 днів зобов`язане було прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, такого рішення не було прийнято, представник ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» у судове засідання не з`явився та не надав жодного доказу на спростування такої обставини.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, основна сума заборгованості за період з 22.01.2022 по 04.10.2023 року складає 30887,24 грн. Розмір штрафних санкцій за період прострочення грошового зобов`язання становить 22506,22 грн.

Таким чином, пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 22.01.2022 по 04.10.2023 року становить 22506,22 грн., яка підлягає стягненню з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП».

У рішенні по справі «О`Таллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» nо 15809/02і 25624/02 FCHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями, та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, тому на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦКУ України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини…. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) ».

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Постановою від 22 квітня 2020 року Верховний Суд у справі № 756/2632/17 погодився із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, у якій суд дійшов до висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплато відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, вiд 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Судом встановлено, що сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка мала місце 07.06.2021 року, становить 30887,24 грн.

Тому, з врахуванням наведених положень, різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховою виплатою підлягає стягненню із ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що така різниця становить 24252,84 грн. згідно наступних розрахунків: 55140,08 грн. (розмір відновлювального ремонту автомобіля) 30887,24 грн. (розмір страхового відшкодування) = 24252,84 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 24252,84 грн.

Враховуючи те, що шкода позивачу внаслідок ДТП не була відшкодована, страхового відшкодування виплачено не було, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 30887,24 грн. та пені у сумі 22506,22 грн., з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 24252,84 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Позивачем понесені витрати на проведення експертизи у розмірі 2900 грн., що підтверджується квитанцією № до прибуткового касового ордера № 161 від 20.07.2021 року про сплату послуг експерта за складання висновку № 161 від 20.07.2021 року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що відповідно до заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 05.10.2021 року ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» не було виплачено ні страхового відшкодування, ні витрат на проведення експертизи, з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.АЙ-КООП» підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 2900 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП» (адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіона, 5/13, ), ОСОБА_2 (адреса реєстарції: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП» (адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіона, 5/13, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування в розмірі 22506,22 грн. та 22506,22 грн. пені, всього 53393,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстарції: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальної шкоди у розмірі 24252,84 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП» (адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіона, 5/13, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на проведення експертизи в розмірі 2900 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Ю.бі.АЙ-КООП» (адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Бастіона, 5/13, ), ОСОБА_2 (адреса реєстарції: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн., в рівних частках, тобто по 536,80 грн. з кожного.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко