справа №176/2941/23
провадження №2/176/176/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Крамар О.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.03.2021 року її було прийнято на посаду інженера з обліку служби головного енергетика управління ДП «СхідГЗК». 20.02.2023 року позивача було звільнено за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

При звільненні з позивачем не було проведено повного розрахунку, зокрема заборгованість за підприємством залишалася в розмірі 38445,59 грн. Впродовж поточного року підприємством здійснювались перерахування невиплаченої заробітної плати. Останній платіж у розмірі 5877,16 грн, і як наслідок фактичний розрахунок з нею відбувся лише 28.09.2023 року.

Як зазначає позивач, в день її звільнення, а саме 20.02.2023 року, відповідач не здійснив виплату належних їй коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України.

Оскільки право позивача було порушене, вона вимушена звернутись до суду із позовом та у виправленій позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 50982,89 грн за період з 28.03.2023 року по 28.09.2023 року (383,33 грн (середньоденна заробітна плата) х 133 дні (кількість робочих днів затримки розрахунку).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року, головуючим по зазначеній справі було визначено суддю Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Кучму В.В.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Кучми В.В. від 14 листопада 2023 року по справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачу, відповідно до вимог ЦПК, було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Заперечень про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від позивача не надійшло.

Відповідно до вимог ЦПК України, представнику відповідача ДП «СхідГЗК» було направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2024 року головуючим по справі було визначено суддю Крамар О.М.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М. від 14 лютого 2024 року вищезазначену цивільну справу було прийнято до провадження, продовжено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М. від 16 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

23 лютого 2024 року на виконання ухвали суду від 16 лютого 2024 року позивачем було надано виправлену позовну заяву, яка направлена відповідачу ДП «СхідГЗК».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено із трудової книжки позивача ОСОБА_1 , що вона дійсно з 29.03.2021 року по 20.02.2023 року знаходилась у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та, на підставі наказу №293-ос від 20 лютого 2023 року, була звільнена за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, ч.1 ст.38 КЗпП України. /а.с.4-8/

Згідно повідомлення ДП «СхідГЗК» станом на 20.02.2023 року за підприємством рахується заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 , яка складає 38445,59 грн. /а.с.9/

Згідно довідки ДП «СхідГЗК» №267 від 29.08.2023 року заборгованість по заробітній платі інженеру з обліку ОСОБА_1 станом на 29.08.2023 року складає 5877,16 грн. /а.с.10/

З Виписки по картці ОСОБА_1 за період з 01.03.2021 року по 06.10.2023 року вбачається, що 28.09.2023 року позивачці ОСОБА_1 було виплачено залишок заборгованості по заробітній платі у розмірі 5877,6 грн. /а.с.11-13/

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За змістом ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно зі статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до статті 27 Закону «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно відомостей Пенсійного фонду України заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2022 року складає 8373,5 грн, за січень 2023 року 8492,96 грн. /а.с.14-15/

На підставі даних відомостей позивачем самостійно був здійснений розрахунок заборгованості та середньоденної заробітної плати, відповідно до якого ОСОБА_1 просить стягнути на її користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 березня 2023 року по 28 вересня 2023 року у розмірі 50982,89 грн (383,33 грн (середньоденна заробітна плата) х 133 робочих дні).

Однак, суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки затримка виплати заробітної плати складає 130 робочих днів за період з наступного робочого дня після звільнення по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (з 21.02.2023 року по 21.08.2023 року).

Із наданої позивачем довідки про доходи №49 від 20.02.2024 року, виданої ДП «СхідГЗК» вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 складає 702,51 грн.

Отже, середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні за період з 21.02.2023 року по 21.08.2023 року, що обмежується шестимісячним строком, визначеним статтею 117 КЗпП України, та становить 130 робочих дні складає 91326,3 грн (702,51 грн/день х 130 робочих дні = 91326,3 грн).

Однак, виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи розмір заборгованості по заробітній платі позивача, який становив у день звільнення 38445,59 грн та вже виплачений у повному обсязі на час звернення із позовом до суду, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року №716/9584/15-ц та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі, який просить стягнути позивач.

Встановлений ст.117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України.

Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Отже, визначений позивачем розмір середнього заробітку в 50982,89 грн, на переконання суду, є справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,6 грн, сплачений при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116,117 КЗпП, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: вул.Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 лютого 2023 року по 21 серпня 2023 року у розмірі 50982 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 89 копійок.

Стягнути із Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (ЄДРПОУ 14309787, юридична адреса: вул.Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 04.03.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», , юридична адреса: вул.Горького, 2, місто Жовті Води, Дніпропетровська область.

Суддя