Справа № 461/6352/23
Провадження № 2/461/176/24
У Х В А Л А

судового засідання

29.02.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Приходько Л.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цибко Тетяни Борисівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Цибко Тетяни Борисівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 відкрито спрощене провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_2 скерував на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій просив: визнати виконавчий напис, вчинений 04.02.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цибко Т.Б., зареєстрований в реєстрі №262 про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на суму забьоргованості в розмірі 100 632,22 доларів США таким, що не підлягає виконанню; визнати недійсними прилюдні торги, проведені ПП «Нива В.Ш.» з продажу квартири за адерсою: АДРЕСА_1 , про які складено протокол №1410185-1, за результатми яких це майно придбано АТ «Універсал Банк» за ціною 527000,00 грн.;визнати нелійсним протколу №1410185-1 від 11.10.2010 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2010 року, складений головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестаком О.В. про придбання АТ «Універсал Банк» квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;визнати недійсним свідоцтво про право власності від 03.12.2010 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що видане на ім`я АТ «Універсал Банк»; витребувати з чуого незаконного володіння АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви про збільшення позовних вимог підтримали, просили заяву про збільшення позовних вимог прийняти до розгляду.

Представник відповідача АТ «Універсал Банк» Приходько Л.А. у судовому засіданні просила відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог. Зокрема зазначила, що позовні вимогу у збільшеній частині не пов`язані х предметом та підставами позову в первісній редакції. При цьому заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Заслухавши думку учасників судового процесу, оглянувши матеріали цивільної справи та заяви про збільшення позовних вимог, суд дійшов такого висновку.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги та презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

У постанові від 10.05.2023 року у справі № 723/1233/17 Верховний Суд вказав про те, що зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 201/4160/19.

Таким чином, суд вважає, що заява про збільшення позовних вимог по суті є заявою про зміну предмета позову, оскільки вимоги, заявлені позивачем є фактично звернення з окремим позовом з іншими предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана представниками позивача, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у прийнятті заяви адвоката Пащука Артема Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог - відмовити.

Заяву про збільшення позовних вимог адвоката Пащука Артема Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 5270, 00 грн., сплачений згідно квитанції №ID 6201-2966-2025-7536 від 09.10.2023 року, судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., сплачений згідно квитанції №ID:8531-0122-34665-5604 від 09.10.2023 року, судовий збір у сумі 1073 грн.60 коп., сплачений згідно квитанції №ID:8402-0365-2280-3965 від 09.10.2023 року, судовий збір у сумі 1073 грн.60 коп., сплачений згідно квитанції №ID:6490-1190-7199-0808 від 09.10.2023 року, судовий збір у сумі 1073 грн.60 коп., сплачений згідно квитанції №ID:1849-7789-1127-2620 від 09.10.2023 року, судовий збір у сумі 1073 грн.60 коп., сплачений згідно квитанції №ID:6201-2966-2025-7356 від 09.10.2023 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет на сайті за веб-адресою http://gl.lv.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 04 березня 2024 року.

Суддя Х.М. Мисько