КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/204/2024
01 березня 2024 року
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року, ухвалені у складі судді Коваленко І.В. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріального збитку,
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року доповнено рішення від 20 липня 2023 року, стягнувши з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року та додаткове рішення від 09 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та покласти на відповідачів судові витрати, відмовити в задоволенні заяви МТСБУ про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі на додаткове рішення ОСОБА_1 повідомив про попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 6000 грн., і що остаточний розмір витрат та підтверджуючі документи будуть надані суду в строки, визначені діючим законодавством України.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , МТСБУ про стягнення матеріального збитку задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 регламентну виплату в розмірі 50000 грн., а також судові витрати в розмірі 3116,17 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 112063,96 грн., а також судові витрати в розмірі 4140 грн. Судові витрати, понесені ОСОБА_1 в розмірі 2795,98 грн., компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат залишено без задоволення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

27 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку позивач ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилався на те, що питання про стягнення витрат на правову допомогу було ініційоване ним ще під час подання до суду апеляційних скарг, а докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надаються в якості додатків до цієї заяви.

Просив визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Враховуючи, що постанова Київського апеляційного суду прийнята 22 грудня 2023 року, а заява про ухвалення додаткового рішення, до якої надано докази понесення витрат на правничу допомогу, направлена позивачем засобами поштового зв`язку 27 грудня 2023 року, такі докази вважаються поданими в установлений законом строк, і клопотання про поновлення цього строку не розглядається судом, як надмірне.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалювалось в порядку письмового провадження без виклику сторін та призначення судового засідання, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.

Від відповідача ОСОБА_2 в електронній формі надійшло заперечення на апеляційне провадження, в якому відповідач зазначав, що 22 грудня 2023 року Київський апеляційний суд постановив задовольнити апеляційну скаргу. Вказував, що визнає свою провину, готовий компенсувати суму заподіяних збитків позивачу, однак вважав, що сума збитків, завданих ДТП в розмірі 112063,96 грн. значно завищена, і що вартість ремонтних робіт на 11-річний автомобіль повинна розраховуватися на підставі вартості запчастин, які були у використанні, а також враховуватися при розрахунку залишкова вартість автомобіля з урахуванням зносу. На підставі вищевикладеного просив переглянути суму завданих збитків.

Крім того, 09 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав дві заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких просив поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнути з ОСОБА_2 та МТСБУ на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 2200 грн.

Заяву обґрунтовував тим, що в позовній заяві ним зазначався попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи, що складатиме 3840,65 грн., з яких сплачений судовий збір 1620,65 грн., та витрати на експертне товарознавче дослідження 2200 грн. В п. 3 прохальної частини позову ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати. На підтвердження факту понесення ним цих витрат, пов`язаних із складанням висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 01 квітня 2022 року № 75/22, складеного ДП «Експерт-Сервіс Авто», до позовної заяви було долучено копію квитанції від 29 березня 2022 року про сплату 2200 грн.

Враховуючи, що заява про ухвалення додаткового рішення подана до закінчення строку на виконання рішення, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 270 ЦПК України, така заява вважається поданою в установлений законом строк, і клопотання про поновлення цього строку не розглядається судом, як надмірне.

Оскільки заяви про ухвалення додаткового рішення № 22-з/824/204/2024, № 22-з/824/367/2024 та № 22-з/824/371/2024 стосуються однієї й тієї ж справи № 755/13523/22, апеляційний суд визнав за доцільне розглянути їх в межах одного провадження № 22-з/824/204/2024, яке було зареєстровано раніше.

Вирішуючи заяви про ухвалення додаткового рішення по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Питання про судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу та пов`язані з проведенням експертизи, апеляційним судом в постанові від 22 грудня 2023 року не вирішувалось.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені в додатковій постанові Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та зазначено, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Водночас, в постанові Верховного Суду від 20 липня 2021 року в справі № 922/2604/20 викладено правовий висновок, згідно якого відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Із матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі на додаткове рішення позивачем повідомлялося, що він очікує понести витрати, пов`язані з правничою допомогою при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 6000 грн., остаточний розмір витрат та підтверджуючі документи будуть надані суду у строки, визначені діючим законодавством України (а. с. 4 т. 2).

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано:

копію договору про надання правової допомоги № 173/03 від 16 березня 2023 року, укладеного ОСОБА_1 з Адвокатським бюро «Кизенко Юрпартнер», за умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги адвоката в порядку та на умовах, визначених цим договором та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вартість послуг визначається сторонами у додатквоих угодах до нього договору та/або в актах виконаних робіт та/Або звітах. Акт виконаних робіт підписується сторонами до 15 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов`язаний перерахувати суму, зазначену в акті виконаних робіт, протягом 5 днів з моменту підписання такого акту;

копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 173/03 від 16 березня 2023 року, укладеної 28 серпня 2023 року, згідно якої виконавець зобов`язується за завданням замовника надати наступні послуги: аналіз наданих документів, підготовка апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2023 року, справа № 755/13523/22, та додаткове рішення від 09 серпня 2023 року, справа № 755/13523/22. Вартість послуг - 6000 грн. Строк оплати - до 31 грудня 2023 року включно;

копію акту наданих послуг, укладеного ОСОБА_1 з Адвокатським бюро «Кизенко Юрпартнер» про те, що виконавцем надані замовнику юридичні послуги, а саме суду м. Києва від 20 липня 2023 року, справа № 755/13523/22, та додаткове рішення від 09 серпня 2023 року, справа № 755/13523/22, послуги надані в повному обсязі та із дотриманням умов договору про надання правової допомоги № 173/03 від 16 березня 2023 року. У замовника претензій до обсягу та якості наданих послуг за зазначений період немає. Вартість наданих послуг складає 6000 грн.;

копію платіжної інструкції на суму 6000 грн., сплачених ОСОБА_1 на користь АБ «Кизенко Юрпартнер» 27 грудня 2023 року;

копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру на надання правничої (правової) допомоги в Київському апеляційному суді;

докази направлення даної заяви іншим учасникам справи.

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу 6000 грн., понесених позивачем, підтверджений належними та допустимими доказами, такі витрати відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.

Апеляційний суд враховує, що подане відповідачем ОСОБА_2 заперечення на апеляційне провадження доводів щодо неспівмірності витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу не містить.

Крім того, квитанцією № 14 від 29 березня 2022 року підтверджується оплата позивачем вартості проведення висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 01 квітня 2022 року № 75/22 в розмірі 2200 грн. (а. с. 61 т. 1).

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.

Визначаючи пропорційність розподілу судових витрат на правничу допомогу між відповідачами, апеляційний суд враховує, що в частині вимоги до відповідача ОСОБА_2 ціна позову складає 69 %, а в частині вимог до відповідача МТСБУ - 31 %, і що обидві вимоги повністю задоволені, про що було зазначено і в постанові Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року.

Отже, витрати позивача на правничу допомогу та на проведення експертизи підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненняю: з відповідача ОСОБА_2 - 5658 грн., з відповідача МТСБУ - 2542 грн.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що позивачем було оплачено проведення експертизи, укладено з адвокатським об`єднанням договір про надання юридичних (адвокатських) послуг, в якому сторони обумовили надання позивачу правової допомоги, визначили розмір адвокатського гонорару у фіксованій сумі, склали акт виконаних робіт, адвокатським об`єднанням виставлено рахунок за надання правничої допомоги, який позивачем було сплачено в повному обсязі, про що надано платіжну інструкцію, в апеляційній скарзі позивач завчасно повідомив, що докази витрат на правничу допомогу будуть надані суду в установлені законом строки, і після отримання копії постанови позивач протягом п`яти днів звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням відсутності заяв про зменшення розміру на правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнувши судові витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в апеляційному суді, та за проведення експертизи, на його користь з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 5658 грн., та з відповідача МТСБУ в розмірі 2542 грн.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяви ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу: з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) в розмірі 5658 грн, з Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ Русанівський бульвар 8 ) в розмірі 2542 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.