У Х В А Л А

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 757/28463/22-ц

провадження № 61-2589ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахолок Тарас Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 6» (далі - ТОВ «РАДА 6») звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 87 988,50 грн, інфляційні втрати - 23 839,33 грн, 3 % річних - 4 347,15 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року позов ТОВ «РАДА 6» задоволено.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «РАДА 6» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 87 988,50 грн, інфляційні втрати - 23 839,33 грн, 3 % річних - 4 347,15 грн, судовий збір - 2 481,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «РАДА 6» інфляційних втрат та 3 % річних. Зменшено розмір інфляційних втрат з 23 839,33 грн до 22 876,25 грн, розмір 3 % річних з 4 347,15 грн до 4 228,36 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахолок Т. М., через підсистему «Електронний Суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «РАДА 6».

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028, 00 грн.

Предметом позову у справі № 757/28463/22-ц є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 87 988,50 грн, інфляційних втрат - 23 839,33 грн, 3 % річних - 4 347,15 грн, в загальному - 116 174,98 грн.

Отже, справа № 757/28463/22-ц не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанцій не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частині третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках- на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахолок Тарас Павлович, на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська