єдиний унікальний номер справи 546/1367/23
номер провадження 2/546/68/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У листопаді 2023 року до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» 27.09.2020 було укладено кредитний договір № 00-1801073. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://kachay.com.ua/. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. У подальшому між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників, якою, зокрема, є ОСОБА_1 . Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.09.2021 до Договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 27170,00 гривень, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 10000,00 грн, та заборгованості за відсотками - 17170,00 грн.

Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки ОСОБА_1 своє зобов`язання за договором не виконала.

Ухвалою судді від 07 листопада 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 04 грудня 2023 року.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 24 листопада 2023 року, відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що позивачем не було надано доказів підписання відповідачкою договору позики електронним підписом шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Не надано доказів, які б підтверджували, що відповідачка заходила на сайт ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та вводила електронне підтвердження - динамічний пароль, який повинен був надійти на її номер телефону. Також позивачем не надано доказів, що сторони договору вели електронне листування. ОСОБА_1 зазначає, що вона взагалі не укладала договір позики із ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Зокрема, як зазначено у відзиві, договір позики не відповідає положенням ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, відповідачка зазначила, що позивачем не надано інформації щодо розрахункового рахунку та номеру платіжної картки, на яку зараховані кошти в сумі 10000,00 грн, та не підтверджено перерахування цих коштів ОСОБА_1 . Також, не надано копії Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», які розміщені на сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», до яких приєдналася відповідачка, тому їх не можна вважати частиною договору. Звертав увагу на позицію Верховного Суду у справі №278/2177/15-ц стосовно належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів, а саме первинних документів, які відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Надане позивачем повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» щодо перерахування коштів відповідачу не може свідчити про заборгованість відповідачки перед позивачем, оскільки даний витяг не є документом первинного бухгалтерського обліку, тому не може бути належним доказом. Крім того, відповідачка вказала, що повноваження представника позивача не підтверджені належним чином, оскільки не надано доказів, що ОСОБА_2 є генеральним директором ТОВ «ФК «ЄАПБ» та має право видавати довіреності на вчинення дій від імені товариства. Щодо договору факторингу ОСОБА_1 зазначила, що вона не отримувала документів про відступлення права вимоги та позивачем не надано доказів про передання ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» грошових коштів, які передбачені договором факторингу. Також, відповідачка зазначила, що ТОВ ФК «ЄАПБ» не надала ліцензію чи її копію, яка б підтверджувала, що позивач має право надавати послуги з факторингу. Крім того ОСОБА_1 зазначила, що позивач звернувся до суду із пропуском позовної давності. Посилаючись на вищезазначені обставини, відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 37-42).

28 листопада 2023 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що було укладено кредитний договір № 00-1801073 від 27.09.2020. Відповідно до умов вищевказаного Договору, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені безпосередньо на сайті Позикодавця, та зі змістом яких відповідач був ознайомлений на момент укладення Договорів, відповідач розумів, що Договори укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. Також, укладаючи договори, позичальник засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Щодо ознайомлення з істотними умовами договору представник позивача зазначив, що доводи відповідача про ненадання повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні договору ґрунтуються виключно його думкою і спростовуються самим змістом договору. Так всі вищезазначені договори підписані відповідачем, де прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Публічної пропозиції (оферта) на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. Сторони узгодили розмір кредиту та позики, грошову одиницю, в якій надано кредит та позику, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, у договорі оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Тобто, укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. У відповідності до умов договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору. Позивачем було надано до суду докази перерахування коштів ОСОБА_1 в сумі 10000,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 . Також, представник позивача зазначив, що 27.09.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників, якою, зокрема, є ОСОБА_1 . Також, представник позивача зазначив, що на підтвердження відступлення права вимоги було подано до суду платіжне доручення № 17521 від 30.09.2021 про оплату відступлення права грошової вимоги згідно Договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021. Зокрема, у відзиві зазначено, що неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не є підставою для відмови у задоволенні позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду. Щодо позовної давності представник позивача зазначив, що, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання ДОГОВОРІВ ФАКТОРИНГУ, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних. За нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання ДОГОВОРІВ ФАКТОРИНГУ, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Тобто, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором має часові рамки з 27.09.2021 по 27.09.2024, а відтак позивач застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності. Також, представник позивача зазначив, що оскільки умовами кредитних договорів передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Тому, посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 52-63).

04 грудня 2023 року судове засідання було відкладене на 26 грудня 2023 року, у зв`язку з витребуванням доказів.

У подальшому за клопотанням представника відповідачки судове засідання було відкладене на 24 січня 2024 року.

У зв`язку з витребуванням доказів, судове засідання, призначене на 24 січня 2024 року, було відкладене на 12 лютого 2024 року, а у подальшому - на 29 лютого 2024 року.

У судове засідання 29 лютого 2024 року представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справи без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 2-5).

Відповідачка та її представник у судове засідання 29 лютого 2024 року не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 170, 171).

До початку судового засідання від представника відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява про застосування позовної давності та клопотання про приєднання до матеріалів справи вступної промови сторони відповідача (а.с.а.с. 179-180, 181-186).

У письмовій вступній промові представник відповідачки ОСОБА_3 зазначав, що позивач не зміг дати відповіді на питання, поставлені відповідачкою у відзиві на позов. Також ухвалою суду від 24.01.2024 було задоволено клопотання про витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про відправника коштів у сумі 9950,00 грн, які надійшли 27.09.2020 на картковий рахунок відповідачки. Однак станом на 28.02.2024 АТ КБ «Приватбанк» не надало вказаної інформації, а позивач не може надати первинний документ (платіжне доручення), який би підтверджував перерахування кредитодавцем ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зі свого поточного рахунку на картку позичальника у сумі 10000,00 грн.

Щодо електронної форми договору представник відповідачки посилався на постанови Верховного Суду щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі, зокрема на постанови від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Наявна копія договору №00-1801073 від 27 вересня 2020 року містить факсимільне відтворення підпису директора кредитодавця та не містить підпису позичальника, а є лише посилання, що підписано ел. підписом позичальника (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер моб. телефону НОМЕР_2 ). Але доказів цьому немає. Окрім того, доказів того, що відповідач заходив на сайт товариства та вводив електронне підтвердження - динамічний пароль, який повинен був бути відправлений на його номер, відсутні. Також представник відповідачки зазначив, що в тексті позовної заяви є посилання на Правила надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», які однак позивачем не були додані до позову. Щодо розміру заборгованості вказав, що сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом позивача та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем тощо. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, а не детальний розрахунок заборгованості. При цьому посилався на постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. У зв`язку з цим вважає, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Також представник відповідачки зазначив, що відповідно до графіку платежів дата платежу зазначена 27 жовтня 2020 року, з позовом позивач звернувся 09 листопада 2023 року. Тобто позивачем було пропущено строк позовної давності.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 27 вересня 2020 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 00-1801073 (далі - Договір) (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим договором кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту становить 10000,00 грн (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.3. Договору, строк дії кредиту - 30 (тридцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 27 жовтня 2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп. 1.3.1.-1.3.3. Договору.

Строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3. Договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по Договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п. 1.3. Договору та передували (поспіль) дню повернення кредиту (включно) (пп. 1.3.1. Договору). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3. цього Договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та сплати неустойки (пені та штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом (пп. 1.3.2. Договору). Загальна кількість пролонгацій, що передбачені пп. 1.3.1.-1.3.2. Договору, протягом всього строку дії Договору не може перевищувати 10 разів. Після кожної пролонгації строку дії кредиту день повернення кредиту зазначається в особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті за наявності письмової вимоги позичальника (пп. 1.3.3. Договору).

Відповідно до п. 1.4. Договору, процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,62% в день (583% річних) - стандартна процентна ставка. Нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення і застосовується відповідно до умов 6.3 Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10000,00 грн на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3 банківських днів з моменту (дати) укладення цього Договору (п. 2.2. Договору).

Усі додатки до цього Договору підписані сторонами є невід`ємною частиною цього Договору (п. 7.4. Договору).

Пунктом 7.10. Договору передбачено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою з метою підписання підписом в електронному форматі цього Договору, вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Щодо непогашеної заборгованості договір діє до повного погашення заборгованості.

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис (п. 7.11. Договору).

Згідно копії графіку платежів до Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 00-1801073 від 27.09.2020, кредит у сумі 10000,00 грн необхідно погасити до 27 жовтня 2020 року (а.с. 8). Даний документ містить відмітку про його підписання відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер моб. телефону НОМЕР_2 (а.с. 8).

Відповідно до копії повідомлення, складеного 16.08.2022 ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс», 27 вересня 2020 року було успішно проведено транзакцію з перерахування коштів в сумі 10000,00 грн на карту НОМЕР_1 (а.с. 13).

Також, на виконання ухвали суду від 04 грудня 2023 року АТ КБ «Приватбанк» надало суду виписку клієнта ОСОБА_1 , яка має два карткові рахунки: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (а.с. 118-137). Згідно вказаної виписки, 27 вересня 2020 року відбулося зарахування коштів на картку № НОМЕР_3 в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до листа АТ «ПриватБанк» від 06.23.2023 №20.1.0.0.0/7 - 231205/14787 станом на 27.09.2020 у клієнта ОСОБА_1 наявні такі карткові рахунки: № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (а.с. 117).

Згідно детального розрахунку заборгованості, у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором № 00-1801073 у сумі 27170,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн, та заборгованості за процентами - 17170,00 грн (а.с. 14-15).

27 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено договір факторингу № 27092021, відповідно до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги, якою, зокрема, є ОСОБА_1 (а.с. 71-75). Згідно копії реєстру боржників № 2 за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до Договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, під порядковим номером 812 списку боржників зазначена ОСОБА_1 (кредитний договір № 00-1801073) (а.с. 76-78).

Згідно з п. 1.3. договору факторингу, фактор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») сплачує клієнту (ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1514459,46 грн без ПДВ на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_5 .

До суду було подано копію платіжного доручення № 17521 від 30.09.2021, яке підтверджує перерахування позивачем Товариству з обмежено відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на рахунок № НОМЕР_5 грошових коштів в сумі 1514459,46 грн (а.с. 70).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Щодо електронної форми договору суд зазначає наступне.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, а також постанови Верховного Суду на які, посилався представник відповідачки.

Так, договір № 00-1801073 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та додаток до договору містять відмітки «підписано ел. підписом позичальника (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер моб. телефону НОМЕР_2 ).

Підписання відповідачкою договору № 00-1801073 також підтверджується копією повідомлення від 16.08.2022 ТОВ «ФК «Сан-Райз Фінанс», відповідно до якого 27 вересня 2020 року було успішно проведено транзакцію з перерахування коштів на сайті http: //kachay.com.ua в сумі 10000,00 грн на карту НОМЕР_1 (а.с.13) та випискою, наданою АТ КБ «Приватбанк» про зарахування коштів у сумі 9950,00 грн, сума валюти у картці - 10000,00 грн, які надійшли 27.09.2020 на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 . Порядок перерахування коштів узгоджується із пунктом 2.1 договору № 00-1801073 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту.

Суд погоджується з думкою сторони відповідачки про те, що Правила надання коштів у позику, на які посилається позивач у своєму позові, які розміщені на офіційному сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», не можуть бути частиною договору позики, оскільки у матеріалах справи даний доказ із підписом відповідачки відсутній.

У той же час суд зазначає, що умовами договору було визначено його істотні умови, зокрема предмет договору, розмір процентів та порядок їх сплати, терміни повернення кредиту тощо.

Щодо доводів сторони відповідачки, які стосуються відсутності у матеріалах справи належних доказів, що підтверджують факт видачі кредитних коштів, а саме первинних документів, які відповідають ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та того, що надане позивачем повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» щодо перерахування коштів відповідачу не може свідчити про заборгованість відповідачки перед позивачем, суд зазначає наступне.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц, на яку посилалася відповідачка, зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Суд погоджується із думкою сторони відповідачки про те, що надане позивачем повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» щодо перерахування коштів відповідачці не може достеменно свідчити про заборгованість відповідачки перед позивачем.

У свою чергу за клопотанням сторони позивача від АТ КБ «Приватбанк» було витребувано виписку, якою достеменно підтверджується зарахування коштів у сумі 9950,00 грн, сума валюти у картці - 10000,00 грн, які надійшли 27.09.2020 на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .

Зважаючи на це суд не приймає до уваги доводи відповідачки, що позивачем не надано інформації щодо рахунку, на який були зараховані кошти в сумі 10000,00 грн, та не надано доказів проведення такої операції, оскільки дані обставини повністю спростовуються наданою АТ КБ «Приватбанк» інформацією та випискою ОСОБА_1 (а.с. 117, 118-137).

За клопотанням сторони відповідача від АТ КБ «Приватбанк» було витребувано інформацію про відправника коштів на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1

12 лютого 2024 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь про те, що надати інформацію про відправника коштів не вбачається можливим з підстави, що операція виконана через сторонній термінал (а.с.174).

У той же час суд звертає увагу, що датою укладення договору є 27 вересня 2020 року, як і дата проведення платежу, а сума наданого кредиту - 10000,00 грн також відповідає зарахованій у цей день сумі, що повністю узгоджується із інформацією, що міститься у виписці. Вказана обставина також свідчить на користь доводів позивача.

Щодо загального розміру заборгованості, то суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач. При цьому первісним кредитором заборгованість відповідача була розрахована у відповідності до умов договору № 00-1801073 та графіку платежів, який є додатком до нього.

Також суд не приймає до уваги заперечення, зазначені відповідачкою у відзиві щодо відсутності доказів на підтвердження відступлення права вимоги та неповідомлення відповідача про відступлення прав вимоги, оскільки суду були надані докази щодо передання боргу відповідачки від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У свою чергу неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Стороною ж відповідачки не доведено того, що вона сплачувала заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору.

Щодо повноважень представника позивача та ОСОБА_2 як генерального директора суд зазначає наступне.

Відповідно до наданої позивачем копії витягу зі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», генеральний директор має право, зокрема: видавати довіреності третім особам на здійснення дій від імені Товариства, за винятком дій (повноважень), віднесених до компетенції Загальних зборів (а.с. 66-68). 26 червня 2014 року за результатами проведеного голосування прийнято рішення призначити на посаду Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ОСОБА_2 , що підтверджується копією протоколу № 41 Загальних зборів Засновників (Учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 69).

Таким чином ОСОБА_2 , як генеральний директор, мав право видавати довіреності, у тому числі і на ім`я ОСОБА_4 .

Щодо ненадання ліцензії чи її копії на підтвердження права позивача надавати послуги з факторингу суд зазначає наступне.

23 березня 2017 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, було прийняте розпорядження № 691, яким постановлено видати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), зокрема на надання послуг з факторингу (а.с. 18). Тобто, на підставі вказаного розпорядження видається ліцензія на надання послуг з факторингу, що підтверджує право позивача на надання послуг з факторингу. Тому дані доводи ОСОБА_1 суд не приймає до уваги.

Щодо позовної давності суд зазначає наступне.

Так, сторона відповідача у письмовій заяві посилається на те, що термін дії кредитного договору закінчився 27 жовтня 2020 року, відповідно до графіку платежу дата платежу зазначена 27 жовтня 2020 року. У свою чергу позивач із позовом звернувся 09 листопада 2023 року, тобто із пропуском позовної давності.

Суд не погоджується з даним твердженням сторони відповідачки зважаючи на таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи те, що сторони письмово не узгодили тривалість позовної давності за вимогами, що випливають із договору позики, до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Суд звертає увагу, що пунктом 1.3. Договору визначено строк дії кредиту у 30 (тридцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 27 жовтня 2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп. 1.3.1.-1.3.3. Договору. При цьому строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3. Договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по Договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п. 1.3. Договору та передували (поспіль) дню повернення кредиту (включно) (пп. 1.3.1. Договору). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3. цього Договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та сплати неустойки (пені та штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом (пп. 1.3.2. Договору).

Як установлено із детального розрахунку заборгованості строк дії кредиту неодноразово продовжувався у зв`язку із невиконанням договірних зобов`язань відповідачкою. Так, 31.10.2020 та 10.12.2020 було перенесено заборгованість та відсотки у протерміновані. У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань нарахування відсотків здійснювалося первісним кредитором до 06.03.2021, тобто в межах визначених пунктом 1.3 договору. За таких обставин перебіг позовної давності має починатися не раніше зазначеної дати.

Окрім того суд звертає увагу, що позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 надійшла до суду 01 листопада 2023 року, а здана на пошту була 26 жовтня 2023 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті (а.с. 25).

Зважаючи на викладене, позивачем не було пропущено строк позовної давності.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Таким чином суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази вказують на наявність більш вірогідних стверджуваних обставин, порівняно із недоведеними запереченнями відповідача, а отже, у сукупності підтверджують доводи позивача.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 27170,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн, та заборгованості за процентами - 17170,00 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції про сплату судового збору № 44493 від 26.09.2023 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 27).

Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 2684,00 грн на користь позивача.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 83, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 00-1801073 від 27 вересня 2020 року в сумі 27170 (двадцять сім тисяч сто сімдесят) гривень 00 копійок, з яких: 10000 гривень 00 копійок -заборгованості за основною сумою боргу, 17170 гривень 00 копійок - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по справі (судовий збір) у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: вул. Симони Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014.

Представниця відповідача - Мельник Ірина Сергіївна, адреса: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари Київської області, 07400.

Відповідачка - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Представник відповідачки - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 04 березня 2024 року.

Суддя Ю.В. Зіненко