Номер провадження: 22-ц/813/3270/24
Справа № 523/863/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/863/18

Номер провадження: 22-ц/813/3270/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ступник А.О.,

учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 ,

- заінтересовані особи 1) ОСОБА_2 , 2) Державне підприємство «СЕТАМ», 3) Другий Суворовський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїв Одеській області, 4) Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та вселення, за апеляційною скаргою адвоката Мазур Наталі Юріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Кисельова В.К. 08 листопада 2023 року, про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, повний текст ухвали складений 10 листопада 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст заяви

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить: 1) видати виконавчий лист з примусового виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року по справі №523/683/18; 2) поновити ОСОБА_1 строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги заява тим, що рішенням Суворовського районного суду у справі № 523/863/18 22.06.2018 року було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними. Задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 у спірне приміщення.

ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу.

22.08.2019 року рішенням Одеського апеляційного суду скасовано рішення Суворовського районного суду від 22.06.2018 року у справі № 523/863/18. Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 .. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволені зустрічних позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2020 року рішення Одеського апеляційного суду у справі № 523/863/18 скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

10.03.2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від у справі № 523/863/18 за нововиявленими обставинами. В результаті перегляду, 16.02.2021 року заяву ОСОБА_2 залишено буз задоволення. Дану ухвалу суду було залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду 24.11.2022 року.

Однак, 10.07.2020 року до Суворовського районного суду звернулась поручитель ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з тими ж самими вимогами, що і ОСОБА_2 .. В результаті розгляду справи № 523/10368/20 рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 11.01.2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено, визнано недійсними електронні торги нежитлового приміщення перукарні, що розташоване у будинку, АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду 12.12.2022 року у справі № 523/10368/20 залишено в силі вказане рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у справі № 523/10368/20 від 7 червня 2023 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 рову скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», Другого суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання проведених електронних торгів з примусової реалізації нежитлового приміщення недійсними.

Отже за вищевказаний період ОСОБА_1 практично не мав можливості отримати виконавчий лист (а. с. 2 4).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року задоволено частково вищевказану заяву ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відповідно до змісту рішення суду від 22.06.2018р..

Роз`яснено ОСОБА_1 про можливість отримання виконавчого листа у справі за відповідним зверненням до канцелярії з цивільних справ суду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у ОСОБА_1 були об`єктивні причини, з яких він не мав можливості своєчасно пред`явити виконавчий лист до виконання, а тому цей строк необхідно поновити (а. с. 70 71).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Мазур Н.С., діюча від імені ОСОБА_2 , просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що у ОСОБА_1 виникло право на отримання виконавчого листа в період з 01.04.2020 року по 01.04.2023 року. ОСОБА_1 пропустив строк на отримання виконавчого листа без поважних причин. В жодному рішенні судів не було зазначено, що розгляд справи по іншій справі перешкоджає отриманню виконавчого листа щодо вселення в приміщення. Судом першої інстанції не було враховано, що у ОСОБА_1 було достатньо часу для використання свого права на отримання виконавчого листа. Крім того, судом не було враховано, що на розгляді у Верховному Суді перебуває касаційна скарга на судові рішення у справі про визнання недійсними проведених 29.11.2017 року електронних торгів (а. с. 76 79).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Мазур Наталі Юріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року (а. с. 93 93 зворотна сторона)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.11.2023 року закінчено підготовку справи до розгляду, призначено дану апеляційну скаргу до розгляду (а. с. 94).

15.01.2024 року від адвоката Мазур Н.Ю., діючої від імені ОСОБА_2 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Щодо клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що останнє не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Посилання адвоката на зайнятість в іншому судовому засіданні не може бути підставою для відкладення розгляду справи. Адвокат самостійно має визначитися з пріоритетністю справи його клієнтів. Таким чином, вказані адвокатом причини неявки у судове засідання не є поважними.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як встановлено матеріалами справи, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та вселення.

Рішенням Суворовського районного суду у справі № 523/863/18 22.06.2018 року було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними та задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 у спірне приміщення.

ОСОБА_2 , не погодившись з вказаним рішенням суду, подала апеляційну скаргу на рішення суду від 22.06.2018 року.

14.08.2018 року справа було направлена до Одеського апеляційного суду.

22.08.2019 року рішенням Одеського апеляційного суду скасовано рішення Суворовського районного суду від 22.06.2018 року (справа № 523/863/18). Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , відмовлено ОСОБА_1 у задоволені зустрічних позовних вимог.

06.11.2019 року справу за касаційними скаргами було направлено до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2020 року рішення Одеського апеляційного суду у справі № 523/863/18 скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

19 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси із заявою про перегляд судового рішення від 22 червня 2018 року по справі № 523/863/18 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 01.07.2020 року судом було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси із заявою про перегляд судового рішення від 22 червня 2018 року по справі № 523/863/18 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року було залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення від 22 червня 2018 року по справі № 523/863/18 за нововиявленими обставинами .

30 березня 2021 року справу за апеляційної скаргою ОСОБА_2 було направлено до Одеського апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду 24.11.2022 року ухвалу суду від 16.02.2021 року було залишено без зміно.

Справа № 523/863/18 повернулась до суду першої інстанції 13.12.2022 року, що надавало можливість позивачу тільки з цієї дати отримати виконавчий лист у даній справі.

Крім того, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа 523/10368/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання недійсними проведених 29.11.2017 року електронних торгів з примусової реалізації нежитлового приміщення перукарні, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 . З вказаним позовом ОСОБА_3 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси 10.07.2020 року.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 11.01.2022 року у справі № 523/10368/20 позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Визнано недійсними електронні торги нежитлового приміщення, перукарні, що розташоване у будинку, АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду 12.12.2022 року у справі № 523/10368/20 залишено в силі вказане рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у справі № 523/10368/20 від 7 червня 2023 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 рову скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», Другого суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання проведених електронних торгів з примусової реалізації нежитлового приміщення недійсними відмовлено.

Колегія суддів враховує, що дійсно справа №523/863/18 повернулась до суду 13.12.2022 року. Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 12.12.2022 року у справі № 523/10368/20 залишено в силі рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11.01.2022 року у справі № 523/10368/20, яким позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено. Визнано недійсними електронні торги нежитлового приміщення, перукарні, що розташоване у будинку, АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, у даному випадку станом на 13.12.2022 р. ОСОБА_1 був позбавлений права власності на нежитлове приміщення, перукарні, що розташоване у будинку, АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду у справі № 523/10368/20 від 7 червня 2023 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2022 рову скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , державного підприємства «Сетам», Другого суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання проведених електронних торгів з примусової реалізації нежитлового приміщення недійсними відмовлено.

Тому з огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за вказаний період ОСОБА_1 практично не мав можливості отримати виконавчий лист, оскільки після повернення справи до суду 13.12.2022 року, він був позбавлений права власності на спірний об`єкт на підставі іншого рішення суду.

З огляду на те, що на підставі Постанови Верховного Суду від 01.04.2020 року, яким було скасовано постанову Одеського апеляційного суду та залишено без змін рішення Суворовського районного суду у справі № 523/863/18 22.06.2018 року, було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними та задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 та вселення ОСОБА_1 , у спірне приміщення, то останнє набрало законної сили саме 01.04.2020 року. Враховуючи, що заявник звернувся до суду із вказаною заявою у серпні 2023 року то строк пред`явлення виконавчого документу є пропущений.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Однак з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що у ОСОБА_1 були об`єктивні причини, з яких він не мав можливості своєчасно пред`явити виконавчий лист до виконання, а тому цей строк необхідно поновити.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявник пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги

адвоката Мазур Наталі Юріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Мазур Наталі Юріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 березня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе