ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 389/3028/22

провадження № 22-ц/4809/291/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Зубіцької Н.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Урсаленко О.М.;

відповідач: Комунальне підприємство «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради»;

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кіровоградська обласна рада.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року, у складі ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кіровоградська обласна рада про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кіровоградська обласна рада про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Просив:

скасувати наказ Комунального підприємства «Знам?янська обласна бальнеологічна лікарня «Кіровоградської обласної ради» №79-к від 24.11.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

ухвалити рішення, яким поновити його на посаді заступника директора з господарської частини КП «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради;

зобов`язати відповідача виплатити грошові кошти за час вимушеного прогулу;

стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що був прийнятий на посаду заступника директора з господарської частини КП «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради, наказом №550к від 13.06.2019.

Вказував, що за своїми посадовими обов`язками відповідав за матеріально-технічне забезпечення підприємства, утримання та зберігання майна.

01 червня 2021 року на підприємстві було проведено позаплановий фінансовий аудит, згідно висновків перевірки було вказано про перегляд штатної структури підприємства та було запропоновано визначитись з доцільністю штатних посад заступника директора.

При перевірці було встановлено, що введена 28.09.2020 посада заступника директора на яку було призначено колишнього директора ОСОБА_3 дублює посадові обов`язки керівника підприємства.

18.08.2022 позивача попереджено про звільнення.

18.08.2022 було проведено засідання профспілкового підприємства на якому було погоджено наказ 59-К від 18.08.2022 «Про скорочення штату підприємства», а саме посади заступника директора з господарської частини.

Позивач, звернувшись із даним позовом до суду не погоджується із позицією керівника підприємства щодо визначення скорочення посади, яку він займав, а не посади, що була визначена висновком фінансового аудиту.

Не погоджуючись із даним позовом відповідач подав до суду відзив, в якому зазначав, що підставою звільнення позивача стало скорочення штату Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради», з посиланням на складну економічну ситуацією, що склалася після військової агресії рф проти України та беручи до уваги акт позапланового фінансового аудиту діяльності Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради», від 01.06.2021 № 5 проведеного за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 роки на підставі розпорядження Кіровоградської обласної ради від 19.05.2021 №155-гр.

Відповідач посилався на те, що для штату в кількості 122 штатні одиниці 3 посади заступника директора є надлишковими, що в свою чергу призводить до безпідставного збільшення фонду оплати праці та зниженню фінансових показників діяльності підприємства.

Рішення відповідача про скорочення штату здійснено за погодженням із засновником Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня Кіровоградської обласної ради», згідно повідомлення від 29.07.2022 року № 326 та відповіді від 05.08.2022 року № 01-32/1170-1 голови Кіровоградської обласної ради про оптимізацію штатного розпису. У зв`язку з чим були внесені, затверджені та погоджені Кіровоградською обласною радою зміни до штатного розпису.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вважає, що рішення суду ухвалено без урахування вимог ст.ст. 1,2,3 ЦПК України та наданих суду доказів безпідставного його звільнення всупереч висновкам акту фінансового аудиту контрольно-ревізійного відділу виконавчого апарату Кіровоградської обласної ради від 01 червня 2021 року у якому було зазначено, що посадові обов`язки заступника директораКомунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради дублюються з обов`язками директора підприємства.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що в акті аудиту вказано про доцільність скорочення посади заступника директора, а всупереч такому висновку було скорочено посаду позивача - заступника директора по господарчій частині.

Вважає наказ про його звільнення незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки його посада не підлягала скороченню, а він має бути поновленим на займаній посаді із виплатою заробітної плати за весь період вимушеного прогулу (том 1 а.с.211-213).

Представник відповідача, адвокат Котига І.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вважає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи (том 2 а.с. 10-13).

Вказує на те, що суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельність працівників.

Звертає увагу на те, що право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, а суд зобов`язаний лише з`ясувати підстави звільнення.

В письмових поясненнях представник третьої особи просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував правові висновки Верховного Суду про те, що суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що звільнення позивача відбулося із дотриманням трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Статуту підприємства Комунальне підприємство «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради підпорядковується засновнику Кіровоградській обласній раді.

Керівником підприємства є директор, який відповідно до п.4.5 статуту розробляє структуру та затверджує штатний розпис підприємства за погодженням із в установленому порядку із засновником.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду заступника директора з господарської частини згідно наказу №55-к від 13.06.2019 (том 1 а.с. 3,63).

З 29.09.2020 до прийняття рішення щодо призначення в установленому порядку керівника комунального закладу на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 28.09.2020 № 309-гр позивач був призначений виконувачем обов`язків директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради (том 1 а.с.64,65).

З матеріалів справи вбачається, що з 23 травня 2021 року по 29 травня 2021 року проведено плановий фінансовий аудит діяльності Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради за період з 01.01.2018 по 31.12.2020, відповідно до складеного акту №5 від 01.06.2021 за результатами проведеного аудиту, рекомендовано переглянути штатну структуру підприємства, визначитися щодо доцільності штатних посад заступника директора, фізичного терапевта та його асистента.

Проведеною перевіркою встановлено, що при наявності в підприємстві 121,75 штатних одиниць підприємство налічує три заступника заступник директора, заступник директора з медичної частини та заступник директора з господарської частини. Звіркою посадових обов`язків керівника визначених статутом підприємства і посадових обов`язків новоствореної посади заступника директора встановлено їх дублювання (том 1 а.с. 8-14).

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради № 236-гр від 20 липня 2021 року призначено ОСОБА_4 виконувачем обов`язків директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради. ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків за основною посадою заступника директора з господарської частини.

Наказом в.о директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради від 26.07.2022 №124 у зв`язку із зменшенням планової кількості пацієнтів на лікуванні на 2022 рік, продовження військової агресії з боку російської федерації, зростанням цін на продукти харчування, паливно-мастильні матеріали, тощо та у зв`язку з отриманням збитків по підприємству за 1 півріччя 2022 року, доручено: головному бухгалтеру підприємства проаналізувати доходи та витрати підприємства та виявити шляхи економії коштів для покращення фінансового стану підприємства для виходу в прибуткову діяльність протягом 3-4 кварталів 2022 року; відділу кадрів переглянути посадові інструкції адміністративно-управлінського персоналу з метою виконання рекомендацій викладених в акті позапланового фінансового аудиту діяльності Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 від 1 червня 2021 № 5, а також для аналізу посадових обов`язків на предмет дублювання функцій (том 1 а.с. 53).

З службової записки від 27.07.2022 вбачається, що підприємством протягом періоду з 25 лютого 2022 року по 03 квітня 2022 року на безкоштовній основі приймались тимчасово переміщені особи із територій де проводяться бойові дії.

Також, що за І півріччя 2022 року доходи підприємства складають 8900,00 грн, а витрати 11 233,00 грн . В загальній сумі витрат найбільша частка складає заробітна плата з нарахуваннями 6142, 00 грн (54.7%) та енергоносії (природний газ та електроенергія) 2150,00 грн (19,1%).

Тому для зменшення витрат необхідно скоротити видатки по фонду заробітної плати, розробити план заходів по економії енергоносіїв, а також утриматись від проведення ремонтних робіт для осучаснення номерного фонду, від придбання нових меблів та обладнання. Вказані заходи зменшать видатки підприємства та дозволять за більш короткий термін покрити збитки та вийти в прибуткову діяльність.

На виконання вимог наказу згідно службової записки від 27.07.2022 в.о. інспектора кадрів підприємства Григор`євої C.B. проведено аналіз посадових інструкцій адміністративно-управлінського персоналу у результаті якого встановлено, що посадова інструкція заступника директора з господарської частини, а саме пункти: п.3.1, 3.3, 3.4, 3,6 за характером робіт відповідають функціям завідувача господарства викладених в наступних пунктах його посадової інструкції: п.2.1, 2.3, 2.4, 2.5.

Листом № 326 від 29.07.2022 підприємством повідомлено Кіровоградську обласну раду, як засновника комунального підприємства, про скорочення штату, а саме посаду заступника директора з господарської частини та маляра-штукатура. Вказано, що за попередніми розрахунками скорочення вказаних посад дозволить скоротити видатки підприємства на 450000,00 500000, 00 грн на рік. Згідно відповіді на лист голови Кіровоградської обласної ради про оптимізацію штатного розпису, засновник зазначив, що не заперечує проти запланованої оптимізації штату.

У відповідності до статті 43 КЗпП України відповідачем направлено подання № 381 від 18.08.2022 Первинній профспілковій організації Обласної бальнеологічної лікарні для отримання попередньої згоди щодо розірвання трудового договору з підстав скорочення штату працівників. Подання розглянуто на засіданні профспілкового комітету 18.08.2022 в присутності позивача. Погоджено наказ №59-К від 18.08.2022 про скорочення штату, а саме посад: заступника начальника з господарської частини ОСОБА_1 , посади маляра ОСОБА_5 , посади штукатура ОСОБА_5 , та припинення відповідних трудових договорів з 18.10.2022, запропонувати вакантні посади охоронника, для можливості переведення (том 1 а.с.68-69,70,71-73)

На виконання наказу №59-К від 18.08.2022 позивачу вручено повідомлення про скорочення його посади з 18.10.2022 та запропоновано єдину вакантну посаду охоронника, від якої він відмовився (том 1 а.с.76).

Наказом №79-к від 24.11.2022 в.о. директора Комунального підприємства «Знам`янська обласна бальнеологічна лікарня» Кіровоградської обласної ради звільнено заступника начальника з господарської частини ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з нарахуванням та виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та грошової компенсації у відповідності до ч. 1 ст. 44 КЗпП України (том 1 а.с. 77).

Звернувшись із даним позовом позивач просив скасувати вказаний наказ про його звільнення, з посиланням на те, що він не погоджується із позицією керівника підприємства щодо визначення скорочення посади, яку він займав, а не посади, що була визначена висновком фінансового аудиту, де вказано на доцільність утримання та скорочення посади заступника директора.

Встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином попереджений про звільнення, всі наявні вакантні посади, які були на підприємстві йому запропоновані.

Згода профспілкової організації з урахуванням статті 43-1 КЗпП України не вимагалася, оскільки позивач обіймав посаду заступника директора установи.

Необґрунтованими є посилання позивача, що керівник підприємства не взяв до уваги висновки фінансового аудиту про доцільність скорочення посади заступника директора, так як проведений аудит не визначає підстави та порядок скорочення штату підприємства, а лише надає рекомендації, в тому числі, для вжиття заходів з раціонального використання коштів.

Правильним є те, що суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є, серед іншого, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Нормами статті 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно частини першої статті 43-1 КЗпП України зазначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян.

Суд першої інстанції правильно врахував, що оскільки позивач обіймав посаду заступника директора з господарської діяльності, відповідно до вимог частини першої статті 43-1 КЗпП України розірвання з позивачем трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не потребує обов`язкової попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації (далі-підприємство) тощо.

Скорочення чисельності та скорочення штату - це різні поняття.

Скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії , в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися.

Розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору з працівником відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу передбачає дотримання певних гарантій для працівника.

За загальним правилом встановленим частиною першою статті 49-2 Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Звільнення може відбуватися не раніше закінчення двомісячного строку з моменту попередження.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Вимогами частини третьої статті 49-2 КЗпП України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Матеріалами справи доведено, що позивачу було запропоновано переведення його на вакантну посаду охоронника підприємства, проте позивач від даної пропозиції відмовився, про що поставив власноручний підпис і даний факт не заперечує.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Тому, позивач безпідставно вважав, що йому мали запропонувати саме рівнозначну посаду за статусом і умовами праці.

Виходячи з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Таким чином, законність звільнення працівника повинен довести роботодавець.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, оскільки звільнення позивача відбулося у відповідності пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України із дотриманням трудового законодавства, що узгоджується із правовими позиціями викладених у постановах Верховного Суду, від 20 лютого 2019 року у справі № 819/691/17, від 08 травня 2019 року у справі №06/1175/17, від 11 березня 2020 року у справі №813/1220/16.

Суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: А.М. Головань

О.А. Письменний