Рішення

Іменем України

15 березня 2024 року

селище Краснопілля

справа № 578/1714/23

провадження № 2/578/46/24

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар Алевтини Іванівни з секретарем судового засідання Литвин Аллою Володимирівною

розглянув у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину

та установив:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 /далі по тексту також позивач/ звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 /далі по тексту також відповідач/ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року та мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , 2011 року народження.

Вказує, що вона та дитина проживають разом.

Причиною припинення шлюбно - сімейних відносин є те, що спільне життя з відповідачем не склалося та припинено. Подружжя не веде спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально.

Позивач вважала, що сім`я розпалася та подальше збереження шлюбу неможливе.

Спір про майно та місце проживання дитини відсутній.

Відповідач інших утриманців не має і за станом здоров`я спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, частці від доходу, на утримання дитини.

Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рух справи у суді першої інстанції

Ухвалою від 19.12.2023 суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судові засідання у справі призначалисяся на 18.01.2024, 15.03.2024.

Позиції учасників справи

Позивач на судове засідання 15.03.2024 не прибула, повідомлена у передбачений законодавством спосіб.

Відповідач на судове засідання 15.03.2024 не прибув, повідомлений у передбачений законодавством спосіб. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Зі згоди позивача, відповідно до положень статей 211, 223, 247, 280 Цивільного процесуального кодексу України /далі по тексту також «ЦПК»/, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Позиція суду першої інстанції

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Установлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її донька зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, як зазначає позивач, вона з донькою фактично проживає в будинку АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, як зазначає позивач, він за вироком суду відбуває покарання у Харківській виправній колонії № 43.

Мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та застосовані норми права

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу

Відповідно до стст. 110-112 Сімейного кодексу України /далі по тексту також «СК»/, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі статтею 109 СК, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі статтею 24 СК, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна та визначення місця проживання дитини не пред`являлись.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною другою статті 150 СК, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 182 СК визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК).

Відповідно до частини першої статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки дитина проживає з матір`ю, а ОСОБА_2 є її батьком та на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця, від дня пред`явлення позову 24.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Висновки суду першої інстанції

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Згідно зі статтею 12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору частини четвертої статті 263 ЦПК, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач відзив на позов не подав. Обставин, викладених у позові, не спростував.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статтею 113 СК, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » і у зв`язку з розірванням шлюбу не порушує питання відновлення свого дошлюбного прізвища, тому при державній реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_6 .

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Визначений розмір аліментів відповідає вимогам статі 182 СК, обставинам справи, інтересам та потребам дітей і необхідний для забезпечення належних умов їх фізичного, морального та соціального розвитку.

Згідно з п.1 частини першої статті 430 ЦПК рішення підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

За клопотанням позивача питання розподілу судових витрат у цій справі судом не вирішувалось.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265, 268, 272, 280, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Шлюб, який зареєстрували:

ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Сумська область, Роменський район, село Миколаївка, громадянство України,

та

ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Сумська область, Краснопільський район, селище Краснопілля, громадянство України,

03 вересня 2005 року (третього вересня дві тисячі п`ятого року), місце державної реєстрації:Відділ реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, про що 03 вересня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 66,

розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

При державній реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменуватись прізвищем ОСОБА_6 .

Стягувати на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (дата народження:ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактичне місце перебування: Харківська виправна колонія № 43), аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову з 24.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 42400 Україна; фактичне місце перебування: Харківська виправна колонія № 43.

.

суддя А. І. КОСАР