Справа № 130/987/23
Провадження № 22-ц/801/875/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

19 березня 2024 рокуСправа № 130/987/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до головного адміністратора ТОВ «Енера Вінниця» Козак Надії Михайлівни про розірвання договору про постачання електроенергії,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2023 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

11 березня 2024 року, не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте, зі змісту апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що ця скарга подана понад встановлені процесуальні строки.

Водночас, у апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення у зв`язку з війною та ухвалою від 14 листопада 2023 року.

Однак наведенні скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

В апеляційній скарзі має бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (п. 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України).

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 15 серпня 2023 року в день ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_1 був присутнім (а. с. 45-47).

Повний текст цього рішення проголошено 23 серпня 2023 року, про що зазначено у цьому рішенні (а. с. 49).

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримав копію згаданого рішення, що підтверджується розпискою (а. с 53).

08 вересня 2023 року ОСОБА_1 вже звертався із апеляційною скаргу на таке рішення суду (а. с. 54).

29 вересня 2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 було відмовлено у звільненні його від сплати судового збору з тих підстав, що надані ним документи не є достатніми доказами на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображають у повній мірі майновий стан особи (а. с. 59-60).

06 жовтня 2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду строк на виконання вказаної ухвали було продовжено на п`ять днів (а. с. 67-68).

24 жовтня 2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду строк на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року було продовжено ще на п`ять днів, у якій скаржнику було роз`яснено, що у разі невиконання зазначених вимог у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала (а. с. 76-77).

14 листопада 2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала. У цій ухвалі суд вказав, що 09 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків, до якої знову було долучено довідку ДПС від 23 вересня 2022 року № 0205-22-02855 про відсутність у ОСОБА_1 доходів з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2022 року та копію листа ГУ ДПС у Вінницькій області від 14 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 в Реєстрі самозайнятих осіб не значиться. Суд вказав, що зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 вкотре покликається на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року, якою його було звільнено від сплати судового збору в іншій справі, а також вказує про намір звернутися до Вищої ради правосуддя у випадку не звільнення його від сплати судового збору. Вказаними вище ухвалами Вінницького апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху із тих підстав, що ним не було сплачено судовий збір за її подання, а клопотання про звільнення від сплати судового збору було визнане необґрунтованим. ОСОБА_1 двічі продовжувався строк для виконання ухвали суду. Апеляційний суд неодноразово роз`яснював ОСОБА_1 його обов`язок у відповідності до вимог ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» надати належні та допустимі докази про розмір його доходів за попередній календарний рік, тобто з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, проте скаржник вимог Закону не виконав. Натомість ОСОБА_1 посилається на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року, на що йому було роз`яснено судом, що для єдності судової практики значення мають висновки лише Верховного Суду, а висновки апеляційних судів, висловлені в інших справах не носять ані обов`язкового, ані рекомендаційного характеру. Окрім того апеляційний суд звернув увагу ОСОБА_1 на те, що його покликання на намір звернутися до Вищої ради правосуддя у випадку не звільнення від сплати судового збору, можуть бути розцінені як здійснення впливу на суд. З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що станом на 14 листопада 2023 року ОСОБА_1 не виконав та не має наміру виконати вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року. До того ж ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 отримав 28 жовтня 2023 року (поштове відправлення № 674), отже останнім днем на усунення недоліків апеляційної скарги було 02 листопада 2023 року. Натомість відповідно до відмітки на поштовому конверті заява була ним надіслана 08 листопада 2023 року, тобто із порушенням встановленого п`ятиденного строку. Питання про поновлення чи продовження пропущеного процесуального строку, зазначення поважних причин його пропуску, заява не містить (а. с. 84-85).

З апеляційною скаргою вдруге на це ж саме рішення позивач звернувся 11 березня 2024 року (а. с. 91).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та справа «Трух проти України», заява N 50966/99, рішення від 14 жовтня 2003 року).

Усталеною є практика Верховного Суду, що сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

У постановах від 24 липня 2023 року (справа №200/3692/21), від 07 вересня 2023 року (справа №120/3679/22) Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи слідує, що вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції 08 вересня 2023 року, тобто, з дотриманням встановленого процесуального строку. Повернення цієї апеляційної скарги було зумовлене невиконанням станом на 14 листопада 2023 року вимог ухвали апеляційного суду від 29 вересня 2023 року (з урахуванням додаткових строків для усунення недоліків скарги, наданих ухвалами суду від 06 жовтня 2023 року та 24 жовтня 2023 року).

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржника є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Верховний Суд в ухвалі від 05 вересня 2023 року у справі №420/16602/22 зауважив, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення апеляційної скарги не зупиняє та не перериває строк на апеляційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно. Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

У постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 Верховний Суд вказав, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 , звертаючись 11 березня 2024 року із апеляційною скаргою повторно на те ж саме рішення суду, не надав доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а його твердження про те, що такий строк підлягає поновленню у зв`язку із війною, не є таким доказом, оскільки ним не надано суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на апеляційне оскарження, він не наводить жодного обґрунтування причин, які унеможливили подання скарги у більш стислий строк, натомість матеріали справи містять докази того, що він вчиняв дії, спрямовані на оскарження цього рішення раніше, а також реалізовував свої процесуальні права шляхом подання заяв та клопотань.

Відкриття апеляційного провадження поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження є неприйнятним та порушує принцип юридичної визначеності, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2022 року у справі «Завалій та інші проти України».

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення недоліків, а саме: для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у якій слід зазначити поважні причини для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року, зазначені ОСОБА_1 , визнати неповажними, відмовити йому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення суду залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, зазначивши поважні причини для поновлення такого строку та надавши докази на їх підтвердження, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, особі, яка подала апеляційну скаргу, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук