ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3343/24 Справа № 235/1807/23 Суддя у 1-й інстанції - Величко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 235/1807/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року, яке ухвалено суддею Величко О.В. у місті Покровську Донецької області та повне судове рішення складено 16 січня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (надалі - ТОВ «Краснолиманське») про стягнення компенсації втрати частини заробітку з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ « Краснолиманське» з 20.09.2007 по 15.12.2012, з 19.09.2013 по 31.10.2014 та з 26.02.2018 по 21.10.2020.

Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/309/21 від 21.01.2021 з ТОВ «Краснолиманське» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітної плати, в сумі 168836,87 грн.

На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 64728741.

У зв`язку з тим, що фактично відповідач з ним розрахувався 31.05.2023, позивач просить стягнути з ТОВ « Краснолиманське» на свою користь компенсацію втрати частини заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 79353,33 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати за період з жовтня 2020 року по день фактичного розрахунку в розмірі 31707,56 грн.

Стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» судовий збір в дохід держави в сумі 317,07 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун В.А., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції самостійно змінив предмет позовних вимог, порушивши правило диспозитивності, та не врахував, що позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з ТОВ « Краснолиманське» на свою користь компенсацію втрати частини заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 79353,33 грн. Натомість, суд самостійно провів щомісячний розрахунок, не прийнявши до уваги розрахунок, наданий стороною позивача, згідно якого компенсація втрати частини заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 79353,33 грн, розрахована за період з жовтня 2020 року на суму заборговансоті 168 836,87 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах в відповідачем по справі ТОВ «Краснолиманське» з 20.09.2007 року по 15.12.2012 року та з 19.09.2013 року по 31.10.2014 року; з 26.02.2018 року по 21.10.2020 року ( а.с. 13-15).

Судовим наказом № 235/309/21 від 21.01.2021 року з ТОВ « Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 168836,87 грн. (а. с. 8).

Судовий наказ № 235/309/21 перебував на виконанні у приватного виконавця Варава Р.С., був виконаний в примусовому порядку 31.05.2023 року: винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 71917991 та перераховані кошти на рахунок позивача в сумі 168836,87 грн. (а.с. 26).

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» за № 495 від 13.12.2023 року, заборгованість з виплати по заробітній платі за період з грудня 2019 року по жовтень 2020 року становила 168 836,87 грн. (сума заборгованості визначена після утримання всіх обов`язкових податків та зборів): грудень 2019 року - 2959,39 грн., січень 2020 року - 8695,15 грн., лютий 2020року - 15581,49 грн., березень 2020 року - 14920,89 грн., квітень 2020 року - 18470,47 грн., травень 2020 року -12101,61 грн., червень 2020 року 40,26 грн., липень 2020 року - 33,83 грн., серпень 2020 року -16395,65 грн., вересень 2020 року - 12089,00 грн., жовтень 2020 року - 67549,13 грн., а всього 168836,87 грн. (а.с. 52).

Чстково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанцїі керувався ст. 13 ЦПК України та виходив з того, що позивач просить стягнути компенсацію втрати заробітної плати саме за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року (31.05.2023 день фактичної виплати заборгованості), й оскільки заробітна нараховувалась щомісячно, заборгованість по зарплаті за жовтень 2020 року, згідно матеріалів справи становить 67 549,13 грн., суд визначив компенсацію втрати заробітної плати саме за період з жовтня 2020 року по день фактичного розрахунку в розмірі 31 707,56 грн. При цьому, суд зауважив, що позивач не позбавлений права поставити питання про стягнення втрати частини заробітку за період з грудня 2019 року (за виключенням жовтня 2020 року) по день фактичного розрахунку.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» та був звільнений 21.10.2020 року ( а.с. 13-15).

Станом на день звільнення позивача ОСОБА_1 , тобто на 21 жовтня 2020 року, заборгованість із заробітної плати складала 168 836,87 грн.

Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі №235/309/21 від 21.01.2021 з ТОВ «Краснолиманське» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітної плати, в сумі 168 836,87 грн. (а. с. 8).

Грошові кошти в сумі 168 836,87 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 , стягнуті судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у справі №235/309/21, були виплачені позивачу в порядку примусового виконання рішення лише 31 травня 2023 року.

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача, як роботодавця, на свою користь, як працівника, компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

За розрахунками позивача, наведеними в додатку до позовної заяви, розмір компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати заробітної плати у розмірі 168 836,87 грн, за період з жовтня 2020 року до моменту фактичного розрахунку (31.05.2023 року), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 79 353,33 грн.

При цьому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та обставини, на яких наполягає позивач, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 79 353,33 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК УКраїни).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів стягує з відповідача на користь держави судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 684,00 грн (1 073,60 грн (судовий збір за розгляд спарви судом першої інстанції); 1 073,60 грн х 150% = 1 610,40 грн (судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції); 1 073,60 грн + 1 610,40 грн = 2 684,00 грн).

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович, задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року -скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 79 353 (сімдесят дев?ять тисяч триста п?ятдесят три) гривні 33 (тридцять три) копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське судовий збір в дохід держави в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: