ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1380/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 березня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Житлового кооперативу «Резеда -2» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року в складі судді Шишкіна О.В. у справі № 638/16908/18 за позовом Житлового кооперативу «Резеда -2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок злочину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та акту електронних торгів, витребування майна та виселення, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року позов Житлового кооперативу «Резеда -2» (далі- ЖК «Резеда 2») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок злочину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та акту електронних торгів, витребування майна та виселення залишено без розгляду.

13 лютого 2024 року ЖК «Резеда 2» на вказане судове рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду подано апеляційну скаргу.

16 лютого 2024 року ухвалою Харківського апеляційного суду витребувано з Дзержинськогорайонного суду м. Харкова цивільну справу № 638/16908/18, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 28 лютого 2024 року.

Частиною першої статті 354 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що ухвалу суду першої інстанції постановлено 01 грудня 2021 року, строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення сплинув 16 грудня 2021 року. Апеляційна скарга на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року подана засобами поштового зв`язку 13 лютого 2024 року, тобто, поза межами строку на його оскарження.

В апеляційній скарзі ЖК «Резеда 2» заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що ухвалу суду першої інстанції постановлено за відсутності представника позивача та копія ухвали представнику кооперативу вручена не була.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно з частиною 1 статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Частиною другою статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Обставини щодо встановлення дати складення повного судового рішення мають визначальне значення для правильного вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження.

Аналіз ЄДРСР (https://reestr.court.gov.ua) свідчить про те, що ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року було оприлюднено в цьому реєстрі 16 грудня 2021 року. Також, як вбачається з матеріалів справи 18 січня 2022 року ЖК «Резеда 2» на вказане судове рішення було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 липня 2022 року визнано неподаною та повернуто позивачеві.

20 грудня 2023 року позивачем повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху. Копія зазначеної ухвали було отримано представником апелянта 04 січня 2024 року. Проте, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанцій недоліки усунуто не було, у зв`язку з чим ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 січня 2024 року повернуто заявнику.

Отже, про існування оскаржуваної ухвали позивачу було відомо щонайменше з січня 2022 року. Проте, впродовж тривалого часу ЖК «Резеда 2» не цікавилось станом розгляду поданих апеляційних скарг, не усувало зазначені недоліки, тобто не вживало дій, якій б свідчили про зацікавленість у розгляді справи. Обставин непереборної сили, що унеможливили своєчасне оскарження судового рішення також не наведено. З даною апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року ЖК «Резеда 2» звернулось 13 лютого 2021 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску такого строку.

Також судова колегія враховує, що представництво ЖК «Резеда 2» здійснює адвокат, тобто особа, яка обізнана в галузі права, має відповідні знання та якій відомо вимоги до оформлення та подання процесуальних документів, а також наслідки невчинення певних процесуальних дій у встановлений законом строк.

Оскільки апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з вимог частини 2 статті 358 ЦПК України. При цьому поважність причин пропуску такого строку значення немає.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 3 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99).

Зважаючи, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, згідно з частиною 2 статті 358 ЦПК України правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження відсутні .

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц (провадження № 61-3526св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20), від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц (провадження № 61-22084св19) та від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15 (провадження № 61-10887св21).

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ЖК «Резеда 2» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житлового кооперативу «Резеда -2» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2021 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина