Справа № 405/5416/20
Провадження № 6/392/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Покуц І.С., заступника начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за поданням заступника начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Юлії Володимирівни, сторони у справі: боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про виділення частки із спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Ю.В. звернулася до суду з поданням про виділення частки із спільної сумісної власності.

В обґрунтування скарги зазначила, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 66414609 з примусового виконання виконавчого листа № 405/5416/20, 2/405/827/20 від 26 липня 2021 року виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 2 січня 2020 року в сумі 10000 доларів США, що в еквіваленті становить 227325 гривень та судовий збір в сумі 2773,25 гривень.

9 серпня 2021 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження, винесена постанова про відкриггя виконавчою провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

При здійснені виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 , не працює, але отримує пенсію, що підтверджується відповіддю Пенсійного фонду України на обліку в органах Державної фіскальної служби України не перебуває.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України року, боржник не має зареєстрованого права власності на рухоме майно.

20 серпня 2021 року державним виконавцем відповідно до статтей 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» направлено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника.

Згідно відповіді Головного управління Держиродспоживслужби в Кіровоградській області ОСОБА_1 не має зареєстрованої техніки в уніфікованій електронно-обліковій системі «АгроТех» на території Кіровоградської області.

1 грудня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржникау розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які направлено до ПАТ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ "Кредобапк", АТ "Ідея Банк", АТ АКБ "Львів", АТ «АКБ "КОНКОРД", АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індусіріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «Мета Банк», АТ "Райффайзен Банк", АТ «ОТ1Т Банк» шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕТІ) та ПАТ АТ «Південний», АТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «ПУМБ», АБ «УкргазБанк», ПАТ «Альфа Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень», АТ «Комерційний індустріальний банк», АТ «Перший інвестиційний банк», АТ «Банк Січ», АТ «Акцент Банк» шляхом направлення рекомен дован и м поштови м в іди ра вл єн н ям.

Кошти згідно постанови про звернення стягнення на пенсію боржника від 20 серпня 2021 року до відділу не надходять в зв`язку з набранням чинності Закону від 15.03.2022 № 2129- IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до якого припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації).

На даний час встановлено відсутність майна та грошових коштів, які б могли задовольнити вимоги стягувана.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:0504, площею 4.969 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківеький р. Дата, державної реєстрації: 28 серпня 2018 року , розмір частки: 1/1, власники ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка згідно Актового запису про шлюб № 11 від 06 лютого1982 року, є дружиною боржника ОСОБА_1 , відмітка про розірвання шлюбу відсутня.

Установлено, що вищезазначене нерухоме майно набуто ОСОБА_3 у період шлюбу ОСОБА_1 , тому на нього поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя.

Вбачається що боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду не виконує, до державного виконавця декларації про доходи та майно не подавав, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів, які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього більше не виявлено.

Що свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

З посиланням на статтю 129-1 Конституції України, статті 1, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», статті 57 ,60 ,70 СК України, статті 370, 371 ЦК України, постанови Великої Палати Верховног Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17 та від 15 січня 2020 року в справі 367/6231/16-ц заявник просила визнати частку майна боржника ОСОБА_1 у майні яким він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , а саме земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:0504 площею 4.969 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р.

В судовому засіданні заступник начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Ю.В. підтримала подання та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Мельник О.В. надійшло пояснення до подання, відповідно якому подання заступника начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Ю.В підтримує та просить його задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Приписами статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VI ЦПК України унормовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішеннях інших органів (посадових осіб).

Відповідно до положень статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом статті 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені статтею 366 ЦК України. Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно зі статтею 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється статтею 371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу з боржника, який не має іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Крім того, відповідно до статей 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, норми статей 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 по справі №327/504/17).

Відповідно до статті 60 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

При цьому, згідно зі статею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Постановою державного виконавця Кропивницького відділу ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Дніпро) Гуржина І.І. відкрито виконавче провадження № 66414609 з примусового виконання виконавчого листа № 405/5416/20, 2/405/827/20 від 26 липня 2021 року виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 2 січня 2020 року в сумі 10000 доларів США, що в еквіваленті становить 227325 гривень та судовий збір в сумі 2773,25 гривень.

20 серпня 2021 року державним виконавцем Кропивницького відділу ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Дніпро) Гуржиним І.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 66414609.

З письмових матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем накладено арешт майна і коштів боржника, оголошено розшук майна боржника.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

21 червня 2007 року Маловисківською районною державна адміністрація Кіровоградської області, ОСОБА_3 , на підставі розпорядження головиМаловисківської районної державної адміністрації від 19 грудня 2006 року № 656-р, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 012196 ( кадастровий номер :02:000:9027, площа 4,97 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності па нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 356292993 від 29 листопада 2023 року: 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Сосновським А.В. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0504, площею 4.969 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер 43258675 від 28 вересня 2018 року, приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Сосновського А.В. Документи подані для державної реєстрації : Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 012196, виданий 21 червня 2007 року, видавник Маловисківська районна державна адміністрація Кіровоградської області.

Відповідно до статті 61 СК України в редакції, чинній на дату набуття ОСОБА_3 права власнсоті на земельну ділянку, не належать до об`єктів права спільної сумісної власності приватизовані одним із подружжя земельні ділянки.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року, статтю статті 61 СК України доповнено частиною 5 такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» № 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в Постанові від 12 серпня 2020 року в справі № 626/4/17 (провадження № 61-29004 св 18).

Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Оскільки, під час розгляд справи встановлено, що ОСОБА_3 приватизувала спірну земельну ділянку, а тому з врахуванням вищевикладеного земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0504, площею 4.969 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - належить до особистої приватної власності ОСОБА_3 , відтак подання слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 19, 81, 258-260, 263, 443ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Урсаленко Юлії Володимирівни про виділення частки із спільної сумісної власності залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.М. Кратко

Повний текст ухвали складено 12 лютого 2024 року.