Справа № 737/8/24
Проваждення № 2/737/74/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/8/24
за позовомОСОБА_1
ОСОБА_2
до Куликівської селищної ради
треті особи, які на заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачаДержавний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П.
провизнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

4 січня 2024 року позивачі звернулись до Куликівського районного суду Чернігівської області з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_3 . На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_2 .. За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. Спадщину після смерті матері за законом прийняли позивачі, батько позивачів ОСОБА_4 від спадщини відмовився. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 .. За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. Спадщину після батька позивачі прийняли. До складу спадщини, яка залишилась після батька входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який був побудований батьками позивачів під час перебування в шлюбі. Правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння батьки не оформили. Позивачі звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на вказане домоволодіння після померлого батька та матері, проте нотаріус відмовив, посилаючись на відсутність документів, які підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцями. Просять визнати право власності за кожною на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ..

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 05.01.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 01 лютого 2024 року.

В підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва у зв`язку з ненаданням третьою особою витребуваних судом доказів.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи № 146/22 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та спадкової справи № 261/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , судом були встановлені наступні фактичні обставини та правовідносини між сторонами.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 20 липня 1951 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 11)

Під час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побудували будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а) погріб (літ. а1), сарай (літ. Б-1, Б2-1, В-1), гараж (літ. Б1-1) які були побудовані в 1980 році (а.с. 16 25).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не ввели вказаний вище будинок в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 456 від 05.12.2023 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с. 36).

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний на момент побудови будинку, вищевказане нерухоме майно належало ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Позивачі є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів (а.с. 12, 13)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с.9)

Згідно довідки Куликівської селищної ради ОСОБА_3 на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , разом з чоловіком ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_2 (а.с. 14)

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала (а.с. 66).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка у праві спільної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивачі прийняли спадщину після померлої матері (а.с. 67,69). ОСОБА_4 від своєї частки у спадщині відмовився (а.с. 68)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 (а.с. 10)

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 , разом з дочкою ОСОБА_2 (а.с. 15)

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав (а.с. 49)

Спадщину після батька позивачі прийняли надавши відповідні заяви нотаріусу (а.с. 41, 45)

До складу спадщини, що залишилась після ОСОБА_4 входить 1/2 частка у праві спільної власності на домоволодіння

АДРЕСА_1 відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане домоволодіння після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що право власності на нього не зареєстроване (а.с. 29)

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивачів документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцями.

Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою АДРЕСА_2 було побудовано спадкодавцями до 05.08.1992 року, належало спадкодавцям на праві спільної сумісної власності, правовстановлюючі позивачі прийняли спадщину після померлих спадкодавців, але не можуть оформити право на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, загальною площею 83,5 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 , позначеним в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а) погріб (літ. а1), сарай (літ. Б-1, Б2-1, В-1), гараж (літ. Б1-1) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

3. Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку, загальною площею 83,5 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 , позначеним в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а) погріб (літ. а1), сарай (літ. Б-1, Б2-1, В-1), гараж (літ. Б1-1) в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складено 1 березня 2024 року.

Суддя А. А. Кореньков