Провадження № 8/643/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 643/15408/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_5 звернулась до суду із вищевказаною заявою про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами в якій просила:

- скасувати рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.03.2015 у справі №643/15408/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування з відповідача однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування з відповідача однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- поновити строк для пред`явлення заяви про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015.

Заява мотивована тим, що Верховним Судом було прийнято постанову від 13.05.2021 у справі № 643/11108/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, якою скасована постанова Харківського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року про задоволення позову ОСОБА_2 , а рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2019, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено - змінено та викладено його мотивувальна частина в редакції постанови. Вважає, що скасування судового рішення суду апеляційної інстанції в даному випадку згідно з п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є обставинами, які надають право переглянути рішення від 18 березня 2015 року за нововиявленими обставинами. В обґрунтування поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вказує те, що лише 02 червня 2021 отримала поштовим відправленням Постанову Верховного Суду від 13 травня 2021 року.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 07.07.2021, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13.02.2024, ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 07.07.2021 скасовано, встановлено поважність причин пропуску заявником процесуального строку визначеного п.3 ч.1 ст.424 ЦПК України та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.03.2024, справу передано судді Довготько Т.М.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.03.2024 відкрито провадження у справі за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Указані вище обставини є достатніми для поновлення строку для пред`явлення заяви про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, про що свідчить довідка про причини повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, про що свідчать довідки про причини повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 429 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Якщо сторона чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Таким чином, суд вважає за можливим розглянути заяву за відсутністю учасників справи.

Дослідивши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 у справі № 643/15408/14-ц, позов ОСОБА_2 задоволено, витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , а.с.148-149/. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 фактично вибула з володіння власника поза його волею на підставі судового рішення від 12.07.2012 про визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 , яке в подальшому було скасоване.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.11.2015, рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 залишено без змін /Том 1, а.с.218-222/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016, рішення Московського районного суду м.Харкова від 18.03.2015 та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26.11.2015 залишено без змін /Том , а.с.93-95/.

Як на підставу заяви, ОСОБА_1 посилається те, що ухвалюючи рішення від 18.03.2015, яке підлягає перегляду, суд не встановлював як власника спірної квартири ОСОБА_2 , адже виходив з того, що ОСОБА_2 є власником спірної квартири на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2014 у справі №643/11108/13-ц, яке в подальшому було скасовано.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20.02.2014 у справі №643/11108/13-ц, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко О.В. 07.12.2012. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2017, заочне рішення від 20.02.2014 у справі №643/11108/13-ц скасовано.

В подальшому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2019 у справі №643/11108/13-ц, в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу недійсним та визнання права власності у порядку спадкування за законом відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04.09.2019, рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.03.2019 скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко О.В. 07.12.2012. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Верховного суду від 13.05.2021 у справі 643/11108/13-ц, на яку посилається заявник як на підставу скасування рішення суду від 18.03.2015 у справі №643/15408/14, Постанову Харківського апеляційного суду від 04.09.2019 скасовано, рішення Московського районного суду м.Харкова від 29.03.2019 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. У постанові зазначено, що ураховуючи, що за договором купівлі-продажу від 12 травня 2014 року спірна квартира була відчужена відповідачем ОСОБА_1 ОСОБА_3 , тобто оскаржуваний договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , є проміжним договором та його скасування жодним чином не відновить права позивача, колегія суддів встановила, що визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07 грудня 2012 року, укладеного між відповідачами, є неефективним способом захисту та в позові у цій частині слід відмовити саме з цих підстав. Касаційний суд також вважав, що позов про визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом також не підлягає задоволенню, оскільки, вирішуючи це питання, суди попередніх інстанцій не залучили до участі у справі ОСОБА_8 , якому спірне майно відчужила ОСОБА_1 , та не взяли до уваги, що на час прийняття судами першої й апеляційної інстанцій рішень у цій справі відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року (яке заявник просить скасувати), залишеного без змін апеляційним та касаційним судами (ухвали від 26 листопада 2015 року та від 12 жовтня 2016 року відповідно) спірну квартиру АДРЕСА_3 витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , тобто рішенням від 18 березня 2015 року, яке набрало законної сили, порушене право ОСОБА_2 вже відновлено.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати до суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Необхідними умовами для кваліфікації обставин як таких, що визначені пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони: 1) існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), 2) спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та 3) мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини повинні підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) дійшла висновку про те, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суду слід виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження№ 61-8675св21).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Так, посилання заявника на те, що рішення Московського районного суду м.Харкова від 20.02.2014 у справі №643/11108/13-ц, яке скасовано стало підставою для ухвалення судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 у справі № 643/15408/14 , не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки суд під час вирішення справи по суті керувався не наявністю відповідного рішення, а тією обставиною, що спірна квартира АДРЕСА_1 фактично вибула з володіння позивача на підставі судового рішення від 12.07.2012, яке в подальшому було скасоване, а тому суд вважав таке майно таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Також, скасоване судове рішення, на яке посилається заявник, не впливає на юридичну оцінку обставин у справі, яка переглядається.

Крім того, суд звертає увагу, що у постанові Верховного суду від 13.05.2021 у справі 643/11108/13-ц, на яку посилається заявник як на підставу скасування рішення суду від 18.03.2015 у справі №643/15408/14, зазначено про те, що Касаційний суд також вважав, що позов про визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом також не підлягає задоволенню, оскільки, вирішуючи це питання, суди попередніх інстанцій не залучили до участі у справі ОСОБА_8 , якому спірне майно відчужила ОСОБА_1 , та не взяли до уваги, що на час прийняття судами першої й апеляційної інстанцій рішень у цій справі відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року (яке заявник просить скасувати), залишеного без змін апеляційним та касаційним судами (ухвали від 26 листопада 2015 року та від 12 жовтня 2016 року відповідно) спірну квартиру АДРЕСА_3 витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , тобто рішенням від 18 березня 2015 року, яке набрало законної сили, порушене право ОСОБА_2 вже відновлено.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принцип уres judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року у справі PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені заявником обставини як нововиявлені не є такими відповідно до статті 423 ЦПК, а фактично зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням та спрямовані на переоцінку доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для пред`явлення заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 643/15408/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна відмовити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2015 - залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.03.2024.

Суддя Т.М.Довготько