ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/951/24 Справа № 212/8045/20 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/8045/20 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин Володимир Валентинович,

на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року,

встановив:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі по тексту АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Позов обґрунтований тим, що за специфікою своєї виробничої діяльності позивач здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. що підприємство здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і водопостачання населенню. Відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за наданні послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2020 року виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 50 251,21 гривень, інфляційні втрати 8 449,17 гривень, 3% річних 3 655,18 гривень, всього 62 355,56 гривень. Оскільки споживачі добровільно заборгованість не погашають, просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості та судовий збір.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року позов АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволений.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року задоволена заява ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., про перегляд заочного рішення, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року скасоване, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовної провадження з викликом сторін.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 35 911,23 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 1 336,26 гривень, 3% річних у розмірі 1 707,95 гривень, всього 38 955,44 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 434,42 гривень з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., не погоджуючись з рішенням суду в частині вирішення питання про відшкодування витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року в частині відмови про стягнення на користь ОСОБА_3 судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 063,98 гривень.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нормами ЦПК України передбачено, що, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Наголошує, що відповідач має право на відшкодування понесених витрат на правову допомогу пропорційно суми відмовленої позивачу. Висновок суду першої інстанції щодо встановлення обставин порушення відповідачами оплати в межах суми заборгованості нічого не має спільного з нормами процесуального права. Розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідачем доведений належними доказами.

Зазначає, що, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу за надані послуги у розмірі 62 355,56 гривень, рішенням суду вимоги позивача задоволені частково у розмірі 38 955,44 гривень, тому компенсації підлягає сума в розмірі 2 063,98 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль», посилаючись на те, що витрати на правничу допомогу заявлені відповідачкою є занадто завищеними, а надані представником відповідача акт наданих послуг та договір про надання правничої допомоги не є належним доказом на підтвердження таких виплат, просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., залишити без задоволення, рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Квартира за адресою АДРЕСА_1 перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення).

З розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2020 року вбачається, що за вказаний період заборгованість відповідачів склала 50 251,21 гривень. (а.с. 5,6)

Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу, який надано позивачем, сума даних втрат та відсотків склали відповідно 8 449,17 гривень та 3 655,18 гривень. (а.с. 7)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в межах суми заборгованості у розмірі 50 251,21 гривень. Врахувавши клопотання відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., про застосування строку позовної давності, врахувавши норми права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України в зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), оскільки перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за квітень 2017 року закінчився під час дій карантину, ці строки продовжуються, суд дійшов висновку, що заборгованість повинна бути стягнута солідарно з відповідачів з квітня 2017 року по вересень 2020 року включно, що становить 35 911,23 гривень. Оскільки судом визначена до стягнення заборгованість у розмірі 35 911,23 гривень за період з квітня 2017 року по 01 жовтня 2020 року, суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 1 336,26 гривень та 1 707,95 гривень відповідно.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції зазначив, що, оскільки судом встановлені обставини порушення відповідачами оплати за спожите централізоване опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2020 року, які є доведеними у межах суми заборгованості у розмірі 50 251,21 гривень, тому дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу стягненню не підлягають.

Зважаючи на те, що рішення суду оскаржується відповідачем ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., в частині вирішення питання щодо відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу, а в іншій частині учасниками справи не оскаржується в апеляційному порядку, колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині, адже згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, з урахуванням доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як вбачається з матеріалів справи, професійну правничу допомогу відповідачу ОСОБА_4 надає адвокат Лапшин В.В., що підтверджено Ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1201345 від 23 травня 2023 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В. зазначила, що попередній розрахунок судових витрат за вивчення матеріалів позовної заяви, надання з цього приводу консультацій і складання заяви про перегляд заочного рішення, відзиву на позов становлять 5 500 гривень, що підтверджується Актом виконаних робіт від 10 липня 2023 року. Просила стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати пропорційно задоволених вимог.

Умовами Договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/05/2023 від 23 травня 2023 року, укладеного між адвокатом Лапшиним В.В. та Павличук В.В., визначено, що представництво полягає в забезпечення адвокатом реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному судочинстві, в інших державних органах та перед фізичними та юридичними особами (п. 1.1. Договору), що оплата послуг (гонорар) проводиться клієнтом по взаємній домовленості, обсяг та вартість робіт визначається та погоджується шляхом підписання акту виконаних робіт по кожній конкретній справі (п. 2.1 Договору).

Відповідно Акту № 01 виконаних робіт з надання правничої допомоги, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/05/2023 від 23 травня 2022 року від 10 липня 2023 року адвокат Лапшин В.В., який є «виконавцем» та ОСОБА_3 , яка є «замовником», які нижче підписалися про те, що виконавець на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/05/2023 від 23 травня 2022 року у справі № 212/8045/20 за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, виконав та здав роботу, а замовник прийняв та сплатив за роботу, а саме прибуття до суду, ознайомлення зі справою, вивчення матеріалів позовної заяви, надання консультацій, роз`яснення норм законодавства, а також складання заяви про перегляд заочного рішення, складання відзиву. Сторони погодили розмір оплати за надані послуги у розмірі 5 500 гривень, а також погодили, що витрати за участь представника в кожному судовому засіданні по даній справі буде дорівнювати 1 500 гривень. Також сторони, підписавши даний Акт, підтверджують, що оплата у розмірі 5 500 гривень була здійснена в день складання цього Акту і в повному обсязі. (а.с. 73)

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В. до суду першої інстанції були надані належні докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт, їх вартість та порядок розрахунку в порядку та обсягах визначених процесуальним законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

У відповіді на відзив на позовну заяву АТ «Криворізька теплоцентраль» посилалася на те, що витрати на правничу допомогу, які заявлені у сумі 5 500 гривень є занадто завищеними.

З огляду на заперечення АТ «Криворізька теплоцентраль», беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, керуючись принципом співмірності, колегія суддів апеляційного суду, приходить до висновку, що визначений відповідачем ОСОБА_3 розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Натомість, враховуючи задоволення позовних вимог частково в межах строку позовної давності, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідачки ОСОБА_4 у відшкодування понесених нею витрат на професійну правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 2 064,15 гривень (37,53%) пропорційно частини відмовлених позовних вимог.

Отже, в частині вирішення питання щодо стягнення з АТ «Криворізька теплоцентраль» витрат на професійну правову допомогу на користь відповідачки ОСОБА_3 рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правову допомогу в сумі 2 064,15 гривень пропорційно частині позовних вимог, у задоволенні якої АТ «Криворізька теплоцентраль» відмовлено.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідачем ОСОБА_3 заявлено про відшкодування витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції, які становлять суму 2 000 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт.

Відповідно Акту № 02 виконаних робіт з надання правничої допомоги, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/05/2023 від 23 травня 2022 року від 25 жовтня 2023 року адвокат Лапшин В.В., який є «виконавцем» та ОСОБА_3 , яка є «замовником», які нижче підписалися про те, що виконавець на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 23/05/2023 від 23 травня 2022 року у справі № 212/8045/20 за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, виконав та здав роботу, а замовник прийняв та сплатив за роботу, а саме прибуття до суду, ознайомлення зі справою, вивчення матеріалів позовної заяви, надання консультацій, роз`яснення норм законодавства, а також складання і подання апеляційної скарги та інших процесуальних документів. Сторони погодили розмір оплати за надані послуги у розмірі 2 000 гривень, а також погодили, що витрати за участь представника в кожному судовому засіданні по даній справі буде дорівнювати 500 гривень. Також сторони, підписавши даний Акт, підтверджують, що оплата у розмірі 2 000 гривень була здійснена в день складання цього Акту і в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що витрати на правову допомогу, які заявлені відповідачкою ОСОБА_3 є завищеними, просить суд прийняти до уваги, що спір у даній справі відповідає не значному рівню складності, підготовка заяв та клопотань не займає великого обсягу правових знань та часу, тому вартість послуг адвоката має бути адекватною.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт в суді апеляційної інстанції, керуючись принципом співмірності, колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з доводами позивача щодо завищеного розміру витрат на правову допомогу та приходить до висновку, що визначений відповідачем ОСОБА_3 розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не в повній мірі відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та складності справи.

Тому, з огляду на зазначене, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин В.В., понесені відповідачкою витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 частково в сумі 1 000 гривень.

Керуючись ст. 369, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лапшин Володимир Валентинович, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2023 року в частині відмови у стягненні з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правову допомогу скасувати.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 2 064,15 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 04 березня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста