Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 Справа №607/1217/22 Провадження №2/607/1043/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача адвоката Покотило Ю.В., представника відповідача адвоката Матус Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в :

24.01.2022 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Покотило Юрія Володимировича, звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила (шляхом збільшення позовних вимог), до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2020 по 01.05.2022 в розмірі 861 733, 31 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, у зв`язку із чим станом на 02.12.2021 утворилася заборгованість в розмірі 203 333, 30 грн.

17.05.2022 судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий відповідачем, який мотивований тим, що згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2020 у справі №607/2776/19 вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 10 000 гривень, що еквівалентно 400 доларів США, щомісячно, до 02 числа звітного місяця на утримання неповнолітніх дітей.

Однак, ОСОБА_1 не проживає з дітьми, що ставить під сумнів утримання нею дітей. На даний час, діти проживають разом із батьком ОСОБА_2 . Натомість, ОСОБА_1 повністю ігнорується прохання брати участь у вихованні дітей. Вона, як мати не з`являється для зустрічі з дітьми, не сприяє їхньому вихованню та розвитку. На сьогоднішній день очевидно, що для ОСОБА_1 байдужа доля та виховання їхніх дітей.

Звертає увагу, що діти не лише проживають із своїм батьком ОСОБА_2 , а й повністю ним забезпечуються. ОСОБА_2 самостійно забезпечує дітей продуктами харчування, одягом, лікарськими препаратами у разі захворювань, шкільним приладдям, а також здійснює повну оплату гуртків та додаткових занять (факультативів).

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 проживає окремо від дітей, в неї відсутня можливість витрачати стягнуті із ОСОБА_2 аліменти за їх цільовим призначенням. Тому, очевидно, що матір дітей ОСОБА_1 жодним чином не приймає участі у житті дітей, а тому стягнення пені з прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 є безпідставним та не обґрунтованим. З цих підстав, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив суд їх задовольнити, оскільки відповідач не сплачував аліментів на утримання дітей, а тому позивач має право на стягненні пені за прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, оскільки у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2022 та постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 встановлено, що ОСОБА_1 не здійснювала догляд та виховання дітей, не витрачала на них кошти у спірний період. На підставі даних рішень судів припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей. З цих підстав, в задоволенні позову просить суд відмовити.

Розглянувши справу, суд за результатами досліджених в судовому засіданні доказів, наданих представниками сторін пояснень, встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2006 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2019 року у справі №607/3240/19.

В цьому шлюбі народилися син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 , видане 29 листопада 2011 року, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_2 , видане 29 листопада 2011 року, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_3 , видане 24 липня 2013 року.

Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2020 у справі №607/2776/19 суд постановив затвердити укладену між сторонами мирову угоду, відповідно до умов якої, серед іншого сторони домовилися, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на картковий рахунок чи в інший узгоджений між сторонами спосіб 10 000 гривень, що є еквівалентом суми в розмірі 400 доларів США, щомісячно до 02 числа звітного місяця на утримання їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дати затвердження судом даної мирової угоди до досягнення старшими дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС у місті Тернополі від 02.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67336070 щодо виконання виконавчого документа - ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2020 року прийнятої у справі №607/2776/19.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем, загальний розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 02.12.2021 становив 203 333,30 гривень.

22.07.2022 року позивачем оплачено заборгованість в розмірі 255061,68 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , 2011 року народження та ОСОБА_4 , 2011 року на народження в розмірі 6666,66 гривень, які стягувалися на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2020 року. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 1 липня 2022 року і до досягнення повноліття дітей. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення суду було предметом апеляційного оскарження, за результатами розгляду якого постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2022 року змінено в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встановивши дату припинення стягнення аліментів з 14.09.2020 року.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким цю позовну вимогу задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 14 вересня 2020 року по 1 липня 2022 року. Змінено рішення суду в частині визначення дати, з якої слід розпочати стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а саме з 01 липня 2022 року на 02 лютого 2021 року. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13.01.2023 при розгляді справи встановлено, що до 14 вересня 2020 року сторони проживали разом з дітьми, а з цієї дати ОСОБА_1 постійно проживала окремо від дітей, періодично відвідуючи їх за місцем проживання.

Діти з 14 вересня 2020 року проживають по АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 і саме він бере більш активну участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Зокрема, протягом вересня 2020 жовтня 2021 року діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проходили терапевтичне та ортодонтичне лікування зубів у клініці Стоматологія Олексюка, за яке ОСОБА_2 оплатив 39 200 грн., що підтверджується довідкою лікаря-стоматолога ОСОБА_10 від 21.11.2021 року.

ОСОБА_2 з 14.09.2020 року здійснював повне матеріальне забезпечення дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , придбання екіпірування, повну оплату щомісячних абонементів, пов`язаних з навчанням дітей у секціях боксу та футболу, що підтверджується довідками Тернопільської обласної федерації боксу України №8 від 6.12.2021 року та тренера з футболу ОСОБА_11 від 18.11.2021 року.

Також, позивач забезпечував своїх дітей необхідним одягом та взуттям (кросівки, бутси та інше взуття), канцелярськими товарами, товарами для дозвілля (придбано 2 велосипеди, самокат, квадрокоптер іграшковий, футбольний м`яч, тощо), що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями.

ОСОБА_2 оплачував відпочинок та оздоровлення дітей у таборі у сумі 8190 грн. (накладна №25 від 20.07.2020 року), а також неодноразово відпочивав разом з трьома дітьми на різних курортах та оплачував цей відпочинок, зокрема, серпень 2020 року - туристична подорож до Туреччини ( ОСОБА_2 разом з синами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вартість відпочинку 71 006 грн., товарний чек від 20.07.2020 року туристичної агенції ФОП ОСОБА_12 ); червень 2021 року с.Косонь, вартість проживання на 4 осіб 8230 грн (готельний рахунок від 13.06.2021 року); липень 2021 року відпочинок у Туреччині; січень 2022 року - проживання та відпочинок (дозвілля) дітей на гірськолижному курорті Буковель (квитанції щодо вартості проживання на суму 6800 грн, дозвілля на загальну суму близько 3000 грн).

ОСОБА_2 здійснює повну оплату абонементу та забезпечує потрібні матеріали для додаткового вивчення сином ОСОБА_8 англійської мови.

Також ОСОБА_2 представив значну кількість квитанцій про придбання продуктів харчування за спірний період.

У побутових питаннях щодо догляду за дітьми та приготування для них їжі ОСОБА_2 допомагає хатня робітниця, роботу якої він оплачує.

Крім зазначеного, позивач ОСОБА_2 несе витрати щодо утримання житла, сплати комунальних послуг за житло, у якому він проживає разом з дітьми, про що свідчать наявні у матеріалах справи банківські квитанції про оплату ОСОБА_2 коштів.

З 10 березня по 15 травня 2022 року у зв`язку із запровадженням військового стану в Україні ОСОБА_2 разом з синами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебував за межами України та здійснював їх повне матеріальне забезпечення, в цей же час ОСОБА_1 разом з ними не перебувала та не приймала участі у їх матеріальному забезпеченні, чого не заперечив у судовому засіданні її представник. Випискою за картковим рахунком ОСОБА_2 та квитанціями щодо придбання продуктів харчування, одягу підтверджуються його витрати щодо оплати товарів і послуг на території Польщі.

Отже, з 14 вересня 2020 року ОСОБА_2 постійно до 1 липня 2022 року проживав разом з синами ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та приймав більш активну участь у їх матеріальному забезпеченні, ніж ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи із таких міркувань.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Проведений представником позивача розрахунок заборгованості відповідає висновкам, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, його здійснено з урахуванням за кожний день прострочення сплати аліментів, та у відповідності до вимог ст. 196 СК України, він є арифметично правильно зробленим. Проте, такий розмір вказаної суми, а саме 861 733, 31 гривень не відповідає положенням ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки не відповідає сумі заборгованості зі сплати аліментів, оскільки як було встановлено Судом при розгляді даної справи, рішеннями судів у справі №607/1881/21 встановлено, що ОСОБА_1 не здійснювала догляд та виховання дітей, не витрачала на них кошти у спірний період та прийнято рішення про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з 14.09.2020 та про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_15 з 14.09.2020 по 01.07.2022, тобто за частину спірного періоду, за який позивач просить нарахувати пеню за прострочення сплати аліментів.

Отож, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 14.09.2020 по 01.05.2022 є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Натомість, на переконання Суду підставними є вимоги лише, щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2020 по 14.09.2020, оскільки за даний період, вимоги позивача знайшли своє підтвердження при розгляді справи та не спростовані стороною відповідача.

Таким чином, вирішуючи вказаний спір, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Розрахунок неустойки (пені) за несплату аліментів, визначено за формулою, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, (провадження № 14-616цс18).

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %)+………(An х Qn х l %), де:p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, Судом здійснено наступний розрахунок:

травень 2020 року нарахована сума аліментів 10 000 грн. + 3 333, 3 грн. заборгованість по аліментах за квітень 2020 року, разом 13333,3 х пеня (1%) х 137 днів (з 01.05.2020 по 14.09.2020) = 18 266,62 грн. - сума неустойки (пені);

червень 2020 року нарахована сума аліментів 10 000 грн. х пеня (1%) х 106 днів (з 01.06.2020 по 14.09.2020) = 10 600 грн. - сума неустойки (пені);

липень 2020 року нарахована сума аліментів 10 000 грн. х пеня (1%) х 76 днів (з 01.07.2020 по 14.09.2020) = 7 600 грн. - сума неустойки (пені);

серпень 2020 року нарахована сума аліментів 10 000 грн. х пеня (1%) х 45 днів (з 01.08.2020 по 14.09.2020) = 4 500 грн. - сума неустойки (пені);

вересень 2020 року нарахована сума аліментів 1 400 грн. х пеня (1%) х 14 днів (з 01.09.2020 по 14.09.2020) = 1 400 грн. - сума неустойки (пені).

Загальна сума неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01.05.2020 по 14.09.2020 становить 42 366, 62 гривень.

Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, Суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2020 по 14.09.2020 в розмірі 42 366, 62 гривень.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду судовий збір не сплачувала у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Загальна сума судового збору за таким позовом складає 8617,33 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше за 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 861 733, 31 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 42 366, 62 грн., що становить 4,92 % від ціни позову, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 423,97 грн. (8617,33/100х4,92%).

Керуючись ст.ст.141, 180, 182, 184, 192, 195, 196 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період 01.05.2020 по 14.09.2020, в розмірі 42 366, 62 грн.

В задоволенні решти позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 423, 97 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

CуддяВ. Л. Дзюбич