НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/53/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

представника заявника - адвоката Солов`я О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області про встановлення факту постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

установив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення спадкових прав, а саме, що померла ОСОБА_2 проживала постійно спільно з ОСОБА_1 з листопада 2003 року до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказала, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була її сусідкою та за життя склала на її користь заповіт. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) в колишньому КСП «Поділля». Зазначає, що ОСОБА_2 на момент смерті проживала в АДРЕСА_1 . У листопаді 2003 року стан її здоров`я погіршився, вона стала потребувати допомоги, тому заявник доглядала ОСОБА_2 та перейшла проживати до неї в АДРЕСА_1 , відповідно вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу вимог статті 1268 ЦК України.

Будучи спадкоємцем за заповітом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту спільного проживання із спадкодавцем, що стало підставою для подачі даної заяви до суду.

Представник заявника - адвокат Соловей О.В. у вступному слові заяву підтримав з підстав, викладених у ній.

Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заяву визнала.

Процесуальні дії у справі

29 січня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

25 грудня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе майно, де б воно не було, і з чого не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, грошові заощадження з відсотками та компенсаціями, та на що вона за законом матиме право ОСОБА_1 , тобто заявнику (арк. спр. 33 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр.8).

02 жовтня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Поділля» с. Браїлівка видано державний акт серії ХМ 016, яким передано у колективну власність землі згідно з планом (арк.спр.9-10).

У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 016, наявне прізвище ОСОБА_2 (арк. спр. 11- 12).

Даними довідки № 474 від 21 листопада 2023 року, №475 від 21 листопада 2023 року підтверджується, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала у власному домогосподарстві одна за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 15 на звороті, 16).

Даними витягу з реєстру територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр.6).

Відповідно до акту обстеження на предмет спільного проживання від 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично до дня її смерті проживали разом (арк. спр. 16).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена 11 січня 2024 року за заявою заявника ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні (арк.спр.30-35).

Показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,які є сусідами заявника ОСОБА_1 , підтверджується, що ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 проживали по сусідству. ОСОБА_2 була самотньою, оскільки її син та чоловік померли раніше. Останні роки свого життя ОСОБА_2 хворіла, була лежачою та потребувала постійного догляду. Тому ОСОБА_1 близько 2-3 років постійно проживала разом із нею, доглядала її, провела її поховання, після чого повернулась проживати у своє домоволодіння.

Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 в зв`язку із необхідністю встановлення факту спільного проживання, про що свідчить постанова нотаріуса від 11 січня 2024 (арк. спр. 13).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ст.ст. 1268, 1269 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказала, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини після смерті останньої у визначений законом строк не подавала, проте вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Наявні у справі письмові докази, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , свідчать про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, оскільки суд установив, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 та на час відкриття спадщини постійно проживала разом із ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , зокрема в період з листопада 2003 року до 24 січня 2005 року. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована одна. Інших спадкоємців суд не встановив.

Таким чином з огляду на викладене, варто зазначити, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 з листопада 2003 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою встановлення даного юридичного факту є реалізація спадкових прав заявником після смерті ОСОБА_2 .

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-80, 89, 263, 265, 273, 315-319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області про встановлення факту постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно спільно проживала з листопада 2003 року до 24 січня 2005року із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 колишнього Новоушицького (на даний час Кам`янець-Подільського) району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Новоушицька селищна рада, Хмельницької області, адреса місцезнаходження: с-ще Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, ЄДРПОУ - 04407388.

Суддя А. О. Олійник