Справа № 203/5288/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Дебт Форс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить суд здійснити заміну стягувача з виконання виконавчого напису № 14688 вчиненого 04.11.2021 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 30 334,50 грн., посилаючись на відступлення права вимоги за кредитним договором № 0. В обґрунтування зазначено про наявність договору № 15-02/23 від 15.02.2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт-Капітал» відступило ТОВ «Кампіс Фінанс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 0. 11 травня 2023 року між ТОВ «Кампіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого заявником набуто право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 0. Тому з метою захисту прав стягувача у відкритому приватним виконавцем Русецькою О.О. виконавчому провадженні № 67901699 з примусового виконання виконавчого напису № 14688 від 04.11.2021, просить задовольнити вимоги.

У судове засідання сторони не з`явилися, тому враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

У судове засідання сторони не з`явилися, тому враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21, справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, за вимогами статті 446 ЦПК України, відповідно до якої процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення, справа підсудна суду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання .

Відповідно до наданих до суду копій письмових доказів, а саме договору № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15 лютого 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Кампіс Фінанс», акту прийому передачі реєстру боржників за указаним договором та реєстру боржників до договору № 15-02/23, договору № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Кампіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс», акту прийому передачі реєстру боржників за указаним договором, витягів з реєстрів боржників, тощо, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитним договором № 0, де боржником являється ОСОБА_1 , а отже заявником набуто права кредитора до останньої за указаним кредитним договором на законних підставах, що у судовому засіданні учасниками процесу не спростовано.

Разом з тим, у якості доказів права вимоги стягувача за виконавчим написом нотаріуса № 14688 від 04 листопада 2021 року, ТОВ «Дебт Форс» надано лише копію постанови приватного виконавця від 15.12.2021 у ВП № 67901699 про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Належним чином завірену копію самого виконавчого напису, з якого б вбачалося вчинення виконавчого напису саме за кредитним договором № 0, на підтвердження заявлених вимог, матеріали заяви не містять. Як і не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження станом на дату звернення до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Обов`язок суду витребувати указані відомості, відсутній в силу положень статті 442 ЦПК України. Тому у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити за недоведеністю.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 761/5866/19 (провадження № 61-9707св22), у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції, як про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, так і про відмову у заміні сторони.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2024 р.

Суддя А.В. Ткаченко