Провадження № 22-ц/802/185/24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником ОСОБА_3 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 20 грудня 2013 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Позивач вказує, що звернулась до Романівського районного суду Житомирської області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що діти проживають з нею, відповідач проживає окремо, своїх малолітніх дітей належно не виховує, фінансово не допомагає та не виконує належним чином свої батьківські обов`язки. При цьому позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, з підстав, викладених у позовній заяві.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 200,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, зокрема, починаючи з 09 жовтня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано матеріальний стан та стан здоров`я відповідача. Покликається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, збільшивши суму аліментів на власний розсуд, чим порушив принцип диспозитивності та право самостійно обирати правову підставу позову, що є грубим порушенням процесуального законодавства. Вкаує, що вимоги позивачки грунтуються виключно на припущеннях. Зазначає, що заявлена позивачкою сума стягнення аліментів (по 4 000 грн на кожну дитину) є необгрунтовано великою з огляду на матеріальне становище відповідача, з урахуванням його доходів, які він наразі отримує, та обставин, у яких він знаходиться. Відповідач звертає увагу суду на те, що він наразі перебуває на території Польщі, довгий час хворіє та витрачає майже весь свій заробіток на лікування, є непрацездатним, орендує за кордоном квартиру, на яку витрачає 50% від заробітку. На сьогоднішній день весь його дохід, який він отримує як непрацездатна особа. Зазначає, що він не проти призначення йому аліментів у твердій грошовій формі, але їх розмір повинен відповідати законодавчо рекомендованому розміру аліментів на кожну дитину. Просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задвольнити позовну заяву частково, а саме призначити сплату аліментів на утримання дітей: на доньку - в розмірі 1200 грн, а на сина 1500 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 вказує, що долучене до апеляційної скарги рішення лікаря-експерта управління соціального захисту населення відділу у Легниці від 20.11.2023 року не може братись до уваги судом з огляду на те, що даний доказ поданий з порушенням вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, а також не вказано підстави неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Крім того, даний документ не містить засвідчення справжності підпису перекладача нотаріусом, що є обов`язковою умовою для надання документу юридичного змісту. Окрім цього, зазначає, що відповідач вказує неправдиві відомості щодо оренди ним житла та його непрацевлаштування в Польщі. Вказує, що на момент звернення до суду їй було достовірно відомо, що ОСОБА_2 , починаючи з березня 2022 року постійно проживає та працює на території Польщі, є офіційно працевлаштованим у компанії Winkelmann Sp.z.o.o., отримує стабільний офіційний дохід (заробітну плату у розмірі 4000,00 PLN, що еквівалентно (станом на день подання відзиву) 33 148, 40 грн щомісячно. Звертає увагу, що на підтвердження розміру витрат на оренду житла відповідач жодного доказу не надав. Позивачка вказує, що доводи апеляційної скарги відносно законодавчо рекомендованого мінімального розміру аліментів на дітей відповідного віку станом на 2023 рік становить для дочки ОСОБА_6 в розмірі 2272 грн, а для сина ОСОБА_7 2833 грн, що в сукупності становить 5105 грн. Щодо припущення апелянта про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, збільшивши розмір аліментів на власний розсуд, то позивачка зазначає, що розмір аліментів, які вона просила суд стягнути, було вказано у позові в загальній сумі на двох дітей - 8000 грн щомісячно. Отже, аналізуючи резолютивну частину рішення суду, вважає, що судом позов задоволено частково та стягнуто аліменти на двох дітей в розмірі 5200 грн щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Тому твердження апелянта про двоякість викладу висновків суду про стягнення 5200 грн не відповідає дійсності. Також вимоги апеляційної скарги щодо стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу просить залишити без задоволення.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з матеріального становища відповідача та його реальної спроможності сплачувати аліменти, його віку, а також звичайних потреб дітей та обов`язку батька перед дітьми, ненадання позивачу необхідної матеріальної допомоги на їх утримання, та дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 200,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки до нього суд дійшов з дотриманням вимог закону.

Судом установлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2013 року.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 грудня 2014 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 16).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2019 року підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дочка ОСОБА_5 (а.с. 17).

З копії Витягів з Реєстру територіальної громади №2023/006633257 від 23 серпня 2023 року та №2023/007439240 від 15 вересня 2023 року вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 20, 21).

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально їм не допомагає, участі у вихованні не приймає. При цьому позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, належним чином утримувати двох дітей.

Заперечуючи проти доводів позивача, ОСОБА_2 послався на встановлену йому тимчасову непрацездатність.

Факт перебування ОСОБА_2 за межами території України сторонами не заперечується.

Зі змісту долученої копії рішення лікаря-експерта Управління соціального захисту населення від 20 листопада 2023 року, виданого лікарем-експертом Анджей Біловонс щодо встановлення непрацездатності / нездатності до самостійного життя, вбачається наступне.

Даний документ виданий ОСОБА_10 після аналізу наданої ним та лікуючим його лікарем медичної документації станом на 18 жовтня 2023 року, відповідно до яких даним лікарем-експертом ухвалено рішення про те, що вказана особа потребує подальшого лікування, реабілітаційну допомогу строком на 3 місяці. Реабілітаційна допомога пов`язана з нещасним випадком на виробництві.

Зазначене рішення долучено апелянтом на підтвердження його тимчасової непрацездатності та відсутності заробітку.

Інформації щодо розміру виплат, отриманих відповідачем у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю у вказаний період, ОСОБА_2 суду не надав, хоча в апеляційній скарзі вказував про отримання певних виплат та наявність відкладених коштів із заробітку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина

Частина 1 статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору, суд має визначати не лише саму необхідність у стягненні аліментів, а також їх розмір.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку з утримання дітей.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи норми Закону та надані сторонами докази, суд встановив, що для гармонійного розвитку неповнолітніх дітей сторін достатнім розміром аліментів, які необхідно стягнути з відповідача буде сума 5200,00 грн щомісяця на обох дітей.

З апеляційної скарги вбачається, що відповідач фактично частково визнає позов і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у загальному розмірі 2700 грн, а саме: по 1500,00 грн на Ореста, та 1200,00 грн для ОСОБА_6 , щомісяця.

Також в апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано мінімально рекомендований розмір, визначений законом для дітей відповідного віку.

Проте, колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги з огляду на те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється Законом України «Про Держаний бюджет України» на відповідний рік. Так, з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 2 833 грн.

Отже, підсумовуючи зазначене, колегія суддів враховує, що загальна сума аліментів, яка стягнута судом першої інстанції, не перевищує визначені граничні межі передбаченого Законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення лікаря експерта, на яке посилається відповідач в апеляційній скарзі, отримане ним під час розгляду справи про стягнення аліментів 20 листопада 2023 року, вже після подачі даного позову (09 жовтня 2023 року), де непрацездатність відповідачу встановлена строком на 3 місяці у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, не є належним доказом неможливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, та не свідчить про втрату ним повної працездатності, отримання інвалідності, а встановлено тимчасову непрацездатність із зазначенням про можливість останнього працювати в подальшому.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що в рішенні лікаря-експерта від 20 листопада 2023 року міститься висновок, що реабілітаційна допомога призначена у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що свідчить про перебування апелянта в трудових відносинах. Отже, доводи апеляційної скарги щодо непрацевлаштованості відповідача та відсутності в нього будь-яких доходів є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, у повній мірі відповідає потребам та інтересам дітей, а судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді