УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2024 рокуСправа № 495/3637/24
Номер провадження 2/495/2478/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 борг за розпискою від 27.01.2023 у розмірі 258 800, 00 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн;

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2024 справу розподілено судді Братків І.І.

Вивчивши дану позовну заяву, суд приходить до висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Позивачем заявлено дві майнові вимоги: про стягнення боргу за розпискою, та про стягнення моральної шкоди.

Позивачем в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову, та як наслідок не сплачено суму судового збору у відповідності до ціни позову.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою, за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України, абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Тобто, ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Суддя зазначає, що визначення ціни позову є прерогативою та обов`язком саме позивача у справі. Суд же повинен перевірити дійсну вартість майна, що є предметом спору, та вирішити питання про стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, визначеної попередньо позивачем.

Оскільки позовна заява не містить інформації про вартість спірного майна (орієнтовну ціну позову), суддя позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд позовної вимоги про визнання права власності на спірне майно.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За таких обставин позивачам необхідно зазначити ціну позову та сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову та представити до суду докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 95 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного, суд залишає вищевказану позовну заяву, без руху, до усунення зазначених в описовій частині ухвали недоліків.

У випадку не усунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.95, 175, 176,185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - залишити без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/.

Ухвала може бути оскаржена в частині сплати судового збору до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ірина БРАТКІВ