Справа № 373/244/24
Номер провадження 2/373/347/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

18 березня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

установив:

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Костюшок П.М. звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» наступну заборгованість:

1) Заборгованість за кредитним договором №2881092 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.01.2022 в загальному розмірі 26035,48 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за кредитом; 21035,48 грн заборгованість за відсотками;

2) Заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №23785-02/2022 від 21.02.2022 в загальному розмірі 5560,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за кредитом; 3560,00 грн заборгованість за відсотками.

Також просить стягнути понесені судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2024 судом було відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

При оцінці та аналізі матеріалів даної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Проте, у позовній заяві представником позивача об`єднано вимоги про стягнення заборгованості за різними кредитними договорами, укладеними з різними первісними кредиторами та на різних істотних умовах.

Так, договір № 2881092 від 30.01.2022, укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 , якій надається кредит в розмірі 5000 грн строком на 360 днів, тобто до 25.01.2023 зі сплатою відсотків кожні 30 днів.

Договір №23785-02/2022 від 21.02.2022, укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , якій надається кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 20 днів, тобто до 12.03.2022 зі сплатою щоденних відсотків.

Позивач набув право вимоги за вищевказаними договорами на підставі різних договорів факторингу, укладених з первісними кредиторами у різний час та незалежно один від одного.

Суд зауважує, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, відповідні дії чи бездіяльність утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою, оскільки договори та первісні кредитори є різними.

Отже, вимоги про стягнення заборгованості у розмірі, що визначений позивачем за кожним окремим кредитним договором є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам, та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших. Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум;

Таким чином, позивачем при поданні позову було порушено правила об`єднання позовних вимог, що згідно положень, що згідно п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

Так як провадження у справі відкрито помилково, суд досліджує питання можливості роз`єднати позовні вимоги.

Частиною шостою статті 188 ЦПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки при поданні позову з вимогами, що стосуються двох різних кредитних правовідносин (кредитних договорів з різними кредитодавцями) позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та, відповідно, сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому законом, від загальної суми стягнення за обома кредитними договорами, то після роз`єднання судом позовних вимог одна з позовних вимог залишиться не оплачена судовим збором. Тож у цьому випадку застосування судом положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства та призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

Порушення правил об`єднання позовних вимог процесуальний кодекс не визначає, як одну із підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки виправити такий недолік позивач може лише шляхом подання окремих позовів, кожен з яких повинен бути оплачений судовим збором.

Як зазначалось вище, порушення правил об`єднання позовних вимог є підставою повернення позовної заяви (п.2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

Разом з тим, у даній справі це порушення виявлено після відкриття провадження і не може бути усунене шляхом роз`єднання судом позовних вимог у самостійні провадження в порядку ч.6 ст. 188 ЦПК, оскільки таке роз`єднання допускається щодо тих позовних вимог, які можуть бути об`єднані в одне провадження за правилами ст. 188 ЦПК України, але окремий їх розгляд є більш доцільний та сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Це означає, що роз`єднання судом позовних вимог не може бути способом виправлення, допущених позивачем порушень, а тим більше, якщо таке роз`єднання призводить до безпідставного зменшення розміру судового збору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що ЦПК України не визначає порушення правил об`єднання позовних вимог як підстави для залишення позовної заяви без руху та встановлення позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Обґрунтованість такої позиції підтвердив й Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/7186/19 (постанова від 16 жовтня 2020 року). Хоч відповідна справа віднесена до господарської юрисдикції, суд вважає за можливе та доцільне взяти висновані в ній позиції Верховного Суду в даній цивільній справі, зважаючи на ідентичність норм процесуального законодавства (ГПК та ЦПК), зокрема, в частині вирішення питань повернення заяв, об`єднання та роз`єднання позовних вимог, залишення позову без розгляду тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 188, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Залеська