Справа№592/7657/23
Провадження №2/592/141/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Цюпки Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

Виклад позиції позивача, відповідача. Процесуальні дії.

Представник позивача звернувся до суду та просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 22200 доларів США, що в національній валюті складає еквівалент 811822,92 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває цивільна справа №587/1652/22 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю, особистою власністю одного з подружжя та поділ майна подружжя. Однією з позовних вимог є визнання грошових коштів у сумі 22000 доларів США, отримані у позику від ОСОБА_6 , спільними борговими зобов`язаннями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 подавав позовну заяву, як третя особа, що заявляє самостійні вимоги, однак Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 23.12.2022 по справі №587/1652/22 судом було відмовлено в об`єднанні справ в одне провадження. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 24.02.2023 апеляційна скарга про відмову в об`єднанні справ в одне провадження була повернута скаржнику. В період шлюбу Відповідачі позичали у Позивача грошові кошти на відбудову житлового будинку під номером АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0230, який було придбано 20.07.2018. 29.08.2019, ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 2600 доларів США на купівлю будматеріалів. Дану грошову суму ОСОБА_4 зобов`язувалась повернути протягом двох років, до 28.08.2021, однак, не повернула. 21.07.2020, ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 3300 доларів США для будівельних матеріалів житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Дану грошову суму вона зобов`язувалась повернути протягом двох років до 20.07.2022, однак також не повернула. 26.02.2021, ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 11 100 доларів США на будівельні матеріали та за виконану роботу спільного з чоловіком будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дану грошову суму зобов`язувалась повернути протягом двох років. 18.05.2021, ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 5200 доларів США на потреби сім`ї в будівельних матеріалах для будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дану грошову суму зобов`язувалась повернути протягом двох років. Таким чином, загальна сума взятих в борг у ОСОБА_6 грошових коштів чотирма частинами склала 22200 доларів США. Відповідні грошові кошти взяті в інтересах сім`ї, на будівництво спільного будинку, в будівництві якого також приймав особисту участь і Позивач. Відповідач запевнила, що спільний борг подружжя буде віддавати поступово, по мірі фінансової спроможності подружжя після закінчення ремонтних робіт по будинку, не зважаючи на те, що сплинув час повернення частини боргу. Зважаючи на те, що шлюбні відносини було припинено і сторони почали ділити спільне майно, Позивач вважає, що настав строк сплати за договорами позики і подружжя, повинно повернути йому борг в повному обсязі. З огляду на те, що відповідні грошові кошти бралися в інтересах сім`ї на будівництво спільного будинку, ОСОБА_4 ОСОБА_2 , як солідарні боржники повинні відповідати за свої борги спільно та повернути їх ОСОБА_6

24.07.2023 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бондарем В.М. подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що зазначений позов виник у момент коли в Сумському районному суді розглядається справа №587/1652/22 за позовом ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, де фігурують зазначені позивачем боргові розписки, як докази по справі, які залучені у справу з порушенням норм ЦПК України. Раніше про зазначений борг, його повернення позивач до ОСОБА_2 не звертався, вимог ніяких не заявляв, у період шлюбу про те що надавав у борг, кошти його колишній дружині ніколи не повідомляв, перебуваючи з ним у дружніх стосунках. Розписки від 29.08.2019, 21.07.2020, 26.02.2021, 18.05.2021 на загальну суму 22 200 доларів США, які зазначені у позовній заяві від 09.12.2022 написані заднім числом, по надуманим обставинам позивача, кошти начебто взяті в борг у особи яка є кумом колишньої дружини ОСОБА_4 . Шлюб між колишнім подружжям ОСОБА_8 був укладений 24.11.2017, а розірваний рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2022. Відповідно до свідоцтва про народження у шлюбі народилася донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка ОСОБА_4 в період реконструкції будинку за адресою: АДРЕСА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною /не працювала/, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не проживала і не проживає, вона не мала власного доходу, не мала іншого вартісного майна, проживала сім`я на кошти чоловіка (відповідача), ні будинком, ні будівництвом не займалась і не цікавилась, у розрахунках, що потрібно для будівництва у якій кількості була абсолютно не обізнана, грошовим забезпеченням займався цілковито чоловік. Величезні кошти, які просить стягнути з нього в солідарному порядку позивач, за які можливо придбати відразу квартиру в м. Суми, а не вкладати їх у тривале будівництво - будинок, який є особистою власністю ОСОБА_2 є нелогічними, крім того позивач є зацікавленою особою - кумом його колишньої дружини, який також не має власного житла, тому давати в борг величезні кошти на тривалий час особі яка не працює, не має свого житла, і цілковито матеріально забезпечується чоловіком без відома останнього, перебуваючи з сім`єю у дружніх стосунках, виглядає неправдоподібно. Крім того жодного доказу про придбання будівельних матеріалів у колишньої дружини немає, або інших належних та допустимих доказів, які підтверджували необхідність брати величезні кошти без згоди і відома чоловіка, який матеріально утримує і забезпечує родину. Крім того, ОСОБА_2 , займаючись відбудовою будинку власноруч точно розраховував скільки і які будівельні матеріали йому потрібні, тому для реконструкції будинку, як він буде повертати запозичене, особисто брав у борг кошти, які в період шлюбу вже віддав, про що свідчать розписки, а будівництвом займався виключно зі своїм кумом. До шлюбу ОСОБА_2 постійно працював, що підтверджується довідкою ОК-7, а також займався купівлею - продажем автомобілів, що підтверджується довідкою з Головного сервісного центру РСЦ МВС ТСЦ №5946 в результаті чого накопив особисті кошти та в період шлюбу придбав за особисті кошти будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , який ОСОБА_2 придбав за особисті кошти. Відповідно до п.4.2 договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 10.07.2018 земельної ділянки площею 0,1427 га, кадастровий номер :02:002:0229 та земельної ділянки площею 0,582га, кадастровий номер :02:002:0230, для ведення особистого селянського господарства розташованих за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що відповідач ОСОБА_2 придбав зазначені земельні ділянки за особисті кошти з чим його дружина погоджується, про що зазначено у договорі купівлі - продажу та заяві від 10.07.2018. Крім того відповідачка ОСОБА_4 у заяві від 10.07.2018. під час укладення договору купівлі - продажу вище зазначеного будинку і земельних ділянок особисто зазначає, що житловий будинок та земельні ділянки не належать до спільного майна подружжя, так як куплені за особисті кошти її чоловіка ОСОБА_2 . Для ремонту, реконструкції будинку, ОСОБА_2 взяв у свого знайомого в борг кошти 500000 грн., які частками повернув, що підтверджується розписками. Метою реконструкції будинку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 був подальший його продаж, для придбання квартири в м. Суми та квартири для доньки від першого шлюбу, але по теперішній час будинок не готовий до продажу, так як з початком повномасштабного вторгнення рф його фінансовий стан змінився. Розписки на які посилається позивач, з`явилися вже після подачі відповідачки ОСОБА_4 позовної заяви про поділ майна подружжя, справа знаходиться № 587/1652/22 знаходиться в Сумському районному суді Сумської області, після написання відзиву, що свідчить, що борги створені фіктивно задля отримання певних вигод тим, хто про цей борг заявляє, коли один із подружжя жадає отримати більшу частку у спільній сумісній власності подружжя або створити моральний тиск у суді на колишнього чоловіка.

24.07.2023 від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Пулинця Б.А. надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу за розписками у загальному розмірі 22200 доларів США. ОСОБА_4 вважає, що грошові кошти за розписками підлягають стягненню з ОСОБА_2 адже будинок, в будівництво якого вкладали кошти належить йому та він як чоловік зобов`язаний їх повернути.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2023 забезпечено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, шляхом накладення заборони на відчуження житлового будинку загальною площею 44,7 м2., житловою площею 24.0 м2., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0582 га, кадастровий номер :02:002:0230, до набрання законної сили рішенням суду по справі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2023 клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової фізико - хімічної експертизи залишено без задоволення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляд по суті.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.02.2024 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бондаря В.М. про призначення судової фізико-хімічної експертизи залишено без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Просили стягнути у солідарному порядку з Відповідачів борг у національній валюті, що складає еквівалент 22200 доларів США на дату подачі позовної заяви у розмірі 811822,92 грн., судовий збір, правничу допомогу у дольовому порядку.

Допитаний зі згоди в порядку ст. 234 ЦПК України ОСОБА_6 зазначив, що відповідачі є його кумами, він хрестив їхню доньку. Ним надавались грошові кошти подружжю ОСОБА_8 у позику з метою будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки після народження дитини у подружжя, так як він був хрещеним батьком, прийняв рішення про допомогу кумам для забезпечення дитини належними умовами проживання. При кожному наданні грошових коштів, а їх було чотири за розписками, наданими суду, була присутня ОСОБА_10 . Вона була ініціатором написання даних розписок, для належного оформлення договорів позик. Всі розписки та грошові кошти надавались під конкретні цілі у необхідній сумі, про які йому зазначала ОСОБА_4 за погодженням з ОСОБА_2 . Ним знімались грошові кошти в банку, обмінювались на долари США, надавались подружжю, писалась відповідна розписка. Також він був неодноразово на місці будівництва та в гостях у подружжя ОСОБА_8 , яке тимчасово проживало у флігелі за вказаною адресою. Також допомагав безпосередньо в придбанні будівельних матеріалів, та будівництві, постійно спілкувався з ОСОБА_2 з приводу будівництва.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Допитаний зі згоди в порядку ст. 234 ЦПК України ОСОБА_2 зазначив, що про наявні розписки про те що ОСОБА_4 брала позики у ОСОБА_6 вперше почув у 2023 році під час розгляду позову у Сумському районному суді Сумської області. ОСОБА_6 є його кумом, але в будівництві ніколи не допомагав, грошей у нього для надання позик не було, вимоги до нього як до відповідача в цьому випадку безпідставні. Допомагав йому інший кум ОСОБА_11 . Кошти на будівництво у нього були, необхідності в позиці від ОСОБА_6 не було. Колишня дружина не працювала, будівництвом не займалась, ніяких коштів не надавала, будівельні матеріали не придбавала, займалась виключно дитиною.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги визнали частково в частині солідарного стягнення боргу, просили відмовити в частині стягнення правничої допомоги.

Допитана зі згоди в порядку ст. 234 ЦПК України ОСОБА_4 зазначила, що у 2017 році вона з ОСОБА_2 уклали шлюб. У 2018 році придбали дерев`яний будинок 40 квадратних метрів та флігель за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік оформив його на себе. Вирішили побудувати новий будинок для сім`ї, а поки буде вестись будівництво проживати у флігелі. У 2019 році народилась донька. Весь час працювала, у декретній відпустці не перебувала. Чоловік офіційно не працював, продавав автомобілі. Він також хотів побудувати великий гараж під СТО та в подальшому працювати, ремонтувати автомобілі. ОСОБА_6 є їх кумом, він хрестив спільну доньку. Нею в інтересах сім`ї з метою фінансування спільного будівництва, укладались договори позики з ОСОБА_6 : 29.08.2019 зі строком повернення 29.08.2021, 21.07.2020 зі строком повернення 21.02.2022, 26.02.2021 зі строком повернення 26.02.2023, 18.05.2021 зі строком повернення 18.05.2023 на загальну суму в еквіваленті 22200 доларів США. Була домовленість, що вони будуть поступово відпрацьовувати позичені у ОСОБА_6 кошти. Грошові кошти передавались за адресою: АДРЕСА_2 в робочий час в доларах США на конкретні цілі для будівництва (придбання будівельних матеріалів, фінансування будівельних робіт), при всіх передачах грошових коштів та написання розписок була присутня ОСОБА_10 . Закуповуванням будівельних матеріалів займався чоловік, інколи ОСОБА_6 . Отримані грошові кошти у ОСОБА_6 ОСОБА_2 після передачі нею йому обмінював на гривні в обміннику та використовував на визначені цілі для сім`ї, це було їх спільним рішенням. За час будівництва вони проживали у флігелі за адресою: АДРЕСА_1 з 2018 по 2022 роки. Будинок будувався не для перепродажу, а для спільного проживання їх сім`ї. ОСОБА_2 дитині від першого шлюбу подарував квартиру. Позика 29.08.2019 бралась зокрема, на закупівлю б.в. цегли з розібраного будинку на будинок та підвал; 21.07.2020 для спорудження даху на будинок, робили дах ОСОБА_6 , його зять та два його сини; 26.02.2021 придбавались блоки на гараж, матеріали для теплої підлоги в будинку; 18.05.2021 для штукатурних робіт, вікна, двері, ворота гаражні, тепла підлога заливка, шпаклювання стін під фарбування. Все будувалось за запозичені нею кошти. З 2016 до 2019 року чоловік не працював офіційно взагалі. На даний час будинок не введено в експлуатацію.

Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 24.11.2017 відповідно до Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення для справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.06.2022, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2018, ОСОБА_2 придбав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,0582 га, кадастровий номер :02:002:0230. Продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчинено за 20000 грн. Згідно п. 4.2 ОСОБА_12 доводить до відома усіх зацікавлених осіб, що майно придбавається ОСОБА_2 за його особисті кошти та не є об`єктом спільної сумісної власності (заява від 10.07.2018) (т. 1 а.с. 54, 55).

Згідно письмової розписки від 29.08.2019 (оригінал оглянуто судом) ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 2600 доларів США (дві тисячі шістсот доларів США) на купівлю будматеріалів. Дану грошову суму ОСОБА_4 зобов`язувалась повернути протягом двох років, до 28.08.2021.

Згідно письмової розписки від 21.07.2020 (оригінал оглянуто судом) ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 3300 доларів США (три тисячі триста доларів США) для будівельних матеріалів житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Дану грошову суму вона зобов`язувалась повернути протягом двох років до 20.07.2022.

Згідно письмової розписки від 26.02.2021 (оригінал оглянуто судом) ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 11 100 доларів США (одинадцять тисяч сто доларів США) на будівельні матеріали та за виконану роботу спільного з чоловіком будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дану грошову суму зобов`язувалась повернути протягом двох років.

Згідно письмової розписки від 18.05.2021 (оригінал оглянуто судом) ОСОБА_4 взяла в борг у ОСОБА_6 5200 доларів США (п`ять тисяч двісті доларів США) на потреби сім`ї в будівельних матеріалах для будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дану грошову суму зобов`язувалась повернути протягом двох років.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання, відповідно до яких, вона та ОСОБА_6 хрестили дитину у родини ОСОБА_8 , вони є їх кумами. Подружжя проживало в ОСОБА_14 у флігелі біля будинку, який був придбаний у шлюбі ними, будинок був маленький дерев`яний, вони його знесли та будували новий з фундаменту. Хотіли проживати в будинку сім`єю. Коли у ОСОБА_8 у 2019 році народилась донька, через два місяці ОСОБА_4 вийшла знов на роботу. ОСОБА_6 давав кошти ОСОБА_4 для того щоб вони з ОСОБА_2 могли закінчити будівництво якнайшвидше, щоб хрещениця мала належні умови для проживання. ОСОБА_2 як ніхто був зацікавлений у цьому, постійно це обговорювали, він мав намір будувати СТО та казав, що завдяки роботі на ньому будуть віддавати борги ОСОБА_6 . Вона особисто бачила, як ОСОБА_6 на роботі передавав ОСОБА_4 грошові кошти, точно не пам`ятає, але це було у 2019 році та ще в інший рік у АДРЕСА_3 в офісі. Періодично бувала у Степанівці в гостях, бачила як велось будівництво, може стверджувати що будівництво в переважній частині робилось за гроші, які надавав ОСОБА_6 . Гроші були віддані всі по розписках, вона сама була ініціатором написання цих розписок, вела баланс, також може стверджувати, що ОСОБА_2 ініціатор цих позик.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання, відповідно до яких ОСОБА_2 є його кумом, товаришують. Знає ОСОБА_4 , як колишню дружину кума, ОСОБА_6 знайомий. ОСОБА_2 розказував йому у 2022 році, що подали до суду за кошти, які нібито позичав ОСОБА_6 . Він допомагав ОСОБА_2 будувати будинок у ОСОБА_14 , ОСОБА_6 допомагав тільки подавати залізо на дах, ніколи до будівельних робіт нікого не залучав. Він знайомив ОСОБА_2 з людиною, яка міняє валюту, але ОСОБА_15 ніколи при ньому не міняв валюту.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, шо встановлені договором.

У ч. 1 ст. 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч, 4 ст. 65 СК України). Відповідний правовий висновок був викладений у постановах Верховного Суду України: 1) від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, 2) від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16, 3) від 18 липня 2018 року у справі № 477/1891/14-ц (провадження № 61-5759св18) 4) від 25 квітня 2018 року у справі № 212/8891/15-ц (провадження № 61 -10886св18).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі N 462/2662/20 (провадження N 61- 2612св21) від 30 червня 2021 року для укладення договору позики (за яким позичальником виступає один з подружжя) отримання згоди другого з подружжя не потрібне, оскільки цей правочин не стосується спільного майна подружжя, а той з подружжя, хто позичає кошти, не розпоряджається спільним майном подружжя, він стає учасником зобов`язальних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оцінюючи надані докази судом встановлено, що договори позики укладались в інтересах сім`ї, відповідачі свої зобов`язання щодо повернення коштів належним чином не виконали, з огляду на що в них утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку загальна сума взятих в борг за договорами позики грошових коштів у ОСОБА_6 частинами склала 22 200 доларів США.

За встановлених обставин суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 811 822 гривні 92 копійки, що на момент подання позовної заяви до суду 02.06.2023, складає еквівалент 22200 доларів США.

Щодо ненадання судом оцінки кожному аргументу сторін, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідачів в рахунок повернення судового збору 8118 гривень 23 копійки, тобто по 4059 гривень 12 копійок з кожного.

При зверненні до суду з позовом представник позивача, зокрема, просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати судові витрати, зокрема, і витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн., тобто по 7500 грн. з кожного.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених по справі витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Кузнецовим А.С. подано Договір №2022-22/11-м про надання правничої допомоги; Додаткову угоду до Договору №2022-22/11-м від 22.11.2022 від 21.11.2023; Акт наданих послуг №2022-22/11-м від 05.03.2024; Квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №68796901 від 05.03.2024 відповідно про оплату правничої допомоги у розмірі 15000 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-281 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованість в розмірі 811 822 (вісімсот одинадцять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 92 копійки, що на момент подання позовної заяви до суду 02.06.2023, складає еквівалент 22200 (двадцять дві тисячі двісті) доларів США.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в рахунок повернення судового збору 8118 (вісім тисяч сто вісімнадцять) гривень 23 копійки, тобто по 4059 (чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок з кожного.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, тобто по 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.03.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_6 : АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідачі ОСОБА_4 : АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_6 , рнокпп НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Литовченко