Справа № 452/5019/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" березня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Задністря Самбірського району померла її мати, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Ралівської сільської ради 23.06.2022р. серія НОМЕР_1 .
Спадкове майно, на яке відкрилась спадщина становить, в тому числі, житловий будинок по АДРЕСА_1 , право на який мала спадкодавець на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок як голова колгоспного двору від 07.05.1987 року.
Спадкування майна ОСОБА_4 здійснюється за заповітом.
Із заповіту, складеного ОСОБА_4 15.06.2005 року відомо, що вона на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_1 , 1957 року народження.
27.07.2023 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , тепер адреса змінена на АДРЕСА_1 .
На заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , державний нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво на спадщину, оскільки житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , а членами колгоспного двору згідно довідки виконкому Ралівської сільської ради від 04.08.2023 р. є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким належить вищезгадане майно на праві спільної власності, що вбачається з листа нотаріуса № 2065/02-14 від 30.11.2023 року.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Задністря Самбірського району Львівської області. Спадкування його майна здійснювалось за законом.
Як позивачка, так і ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались, так як не брали участі своєю працею та коштами у створенні майна колишнього колгоспного двору, а тому погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору будинковолодіння в АДРЕСА_1 , була лише ОСОБА_4 .
Відповідачі повідомили позивачку, що не претендують на частку в майні колишнього колгоспного двору, не претендують на частку в спадковому майні ОСОБА_5 , так як із заявами про видачу свідоцтва про право на спадкове майно до нотаріуса не звертались і звертатись не будуть з огляду на оформлення позивачкою житлового будинку вцілому, який розміщений на належній їй, в порядку спадкування майна ОСОБА_4 , земельній ділянці.
Враховуючи викладене та подані документи, позивачка просить суд визнати її, в порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником вцілому житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м. по АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, а справу розглянути і вирішити у її відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явились, подали відзиви на позов, в яких заявили про визнання позову; не заперечували, щоб визнати позивачку власником вцілому наведеного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами; не претендують на частку в спадковому майні, майна колишнього колгоспного двору, і погоджуються, що його власником була ОСОБА_4 . Справу просили розглянути і вирішити у їхній відсутності.
Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Задністря Самбірського району Львівської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області 23.06.2022р. серія НОМЕР_1 (а.с. 6).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Із заповіту, посвідченого секретарем Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області 15.06.2005 року відомо, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_1 , 1957 р.н. (а.с. 7).
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області 27.07.2023 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті від 15.06.2005 року майна ОСОБА_4 , є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9), адреса змінена на АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Із листа державного нотаріуса № 2065/02-14 від 30.11.2023 року, адресованого позивачці відомо, що Самбірська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки житловий будинок належав колишньому колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , а членами колгоспного двору згідно довідки виконкому Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 04.08.2023 р. є ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким належить вищезгадане майно на праві спільної власності (а.с. 5).
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 7 травня 1987 року та довідки Самбірського МБТІ №2106 від 13.10.2023 р. відомо, що житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 (а.с. 12-13).
Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №б/н від 04.08.2023 року та №1604 від 06.12.2023 р. відомо, що згідно записів в погосподарських книгах домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.07.1990 року та станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір. На той час в ньому проживали: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_5 зять, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_3 онук (а.с. 8-19).
У відповідності до вимог ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції 1911 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про власність» 07.02.1991 року, Законом України від 16.12.1993 року №3718-12 була виключена стаття 120 ЦК Української РСР в редакції 1911 року, оскільки така форма власності, як власність колгоспного двору, в Україні не визнавалась. А отже, свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане на ім`я, ОСОБА_4 , в якому зазначено власність колгоспного двору, не визнається державними органами та нотаріусами, так як такої форми власності в Україні не має.
У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15.04.1991р поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору.
Згідно ч.1 п.2 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.
Відповідно до ч.1 ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Задністря Самбірського району, Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Ралівською сільською радою Самбірського району Львівської області 10.08.2000 року (а.с. 10).
Спадкування його майна здійснювалось за законом.
Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради №1606 від 06.12.2023 року відомо, що на день смерті ОСОБА_5 разом з ним проживали і були зареєстровані: ОСОБА_4 теща, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 син (а.с. 11).
Як позивачка, так ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за витребуванням своєї частки в майні двору, про виділ чи поділ двору не звертались, так як не брали участі своєю працею та коштами у створенні майна колишнього колгоспного двору, а тому погоджувались з тим, що одноосібним власником майна колишнього колгоспного двору будинковолодіння в АДРЕСА_1 була лише ОСОБА_4 .
Із технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого станом на 12.09.2023 року, довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна від 01.12.2023 року відомо про дерев`яний житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м. (а.с. 14-16, 17).
Рішенням Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №14 від 29.08.2023 року підтверджується перейменування АДРЕСА_3 (а.с. 20).

Той факт, що ОСОБА_4 була матір`ю позивачки, а ОСОБА_5 її чоловіком підтверджується: свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 (а.с. 21).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Із огляду на те, що ніхто із членів колишнього колгоспного двору не заявляв вимоги про витребування своєї частки в майні двору і трирічний строк на витребування частки в майні двору минув; погоджувались, що, одноосібним власником двору була ОСОБА_4 , у контексті вище наведених правових норм регулювання майнових відносин у майні колишнього колгоспного двору, єдиним власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , була ОСОБА_4 , що входить до складу її спадщини.

Беручи до уваги вищенаведене суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за заповітом майна, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником вцілому житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення буде складено 18.03.2024 року.

Суддя