РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1315/23

Провадження № 2/293/48/2024

29 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

до ОСОБА_1

про стягнення 35497,65 грн заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № від 18.03.2021 в розмірі 35 497,65 грн з яких:

25 142,54 грн - заборгованість за основною сумою богу;

2,60 грн - сума заборгованості за річними відсотками;

10 352,51 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № від 18.03.2021.

21.08.2023 судом у порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України за даними Єдиного державного демографічного реєстру отримано інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 згідно якої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 23.08.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті суд призначив на 25 вересня 2023 року об 11:30 год.

Ухвалою від 25.09.2023, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 25.09.2023 суд відклав розгляд справи по суті на 23.10.2023.

23.10.2023 розгляд справи не відбувся з підстав перебування судді Лось Л.В. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 276/1899/21 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.3 ст. 152 КК України, що розглядалось колегією у складі трьох суддів: Проценко Л.Й., Збаражський О.М. та Лось Л.В., про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку. Наступне судове засідання призначено на 16.11.2023.

Ухвалою від 16.11.2023, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 16.11.2023, суд відклав розгляд справи по суті на 18.12.2023 за клопотанням відповідача.

Ухвалою від 18.12.2023, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 18.12.2023, суд відклав розгляд справи по суті на 16.01.2024 за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою від 16.01.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 16.01.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 05.02.2024.

05.02.2024 розгляд справи не відбувся з підстав перебування судді Лось Л.В. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 276/481/17 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, про що секретарем судового засідання складено довідку.

Наступне судове засідання призначено на 29.02.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № від 18.03.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_1 (відповідач), внасдідок чого у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 35497,65 грн, з яких: 25 142,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,6 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 10 352,51 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Позивач вказує, що 13.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач, ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладений договір відступлення прав вимоги № 20221213 (далі договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" і боржниками.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та заборгованість у загальному розмірі 35 497,65 грн не погасила ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив.

31.08.2023 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, за змістом якого просить здіійснювати розгляд справи справи за відсутності представника позивача та на підставі наявних у справі доказів позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" задовольнити у повному обсязі (а.с. 43-44).

Відповідач про причини неявки суд не повідомила.

29.02.2024 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. В заяві представник відповідача також зазначає, що проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позову мотивує тим, що термін кредитного договору № від 18.03.2021 року укладений між ТОВ "ФК "Центр ЦФР" та ОСОБА_1 станом на день розгляду справи не закінчився. Згідно п. 6 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5305844 відповідач мала повертати позику щомісячно рівними частинами в розмірі 1588,49 грн до 31.03.2025 року включно. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Зауважує, що у спірному кредитному договорі умов дострокового припинення не передбачено. На момент укладення Договору відступлення прав вимоги №20221213 від 13.12.2022 між позивачем та ТОВ "ФК "ЦФР" сума несплаченої заборгованості відповідача за графіком щомісячних платежів складала 18701,88 грн (1588,49 грн*12 місяців). Таким чином й безспірна сума, яку може вимагати позивач з ОСОБА_1 не може перевищувати 18701,88 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 29.02.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_1 (відповідач), укладений кредитний договір № (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Кредит надається позичальнику у сумі 34000 на строк -48 (п.1.2 договору).

Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5305844, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3 договору).

За умовами договору позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за реквізитами: отримувач: ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 у АТ "ТАСКОМБАНК" (п.1.4 договору).

Також за кредитним договором відповідач своїм підписом підтвердила, що всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" редакція від 04.01.2021, які розміщені на сайті товариства вона ознайомилась до укладення цього договору та до яких приєдналась, підписавши кредитний договір. Цей договір, паспорт кредиту № 5305844 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" редакція від 04.01.2021 складають єдиний кредитний договір (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ "ФК " ЦФР" №5305844 від 18.03.2021 за підписом позичальника ОСОБА_1 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с.6).

За змістом паспорту кредиту щомісячні проценти від суми кредиту становлять -2, 50%; загальні витрати за кредитом складають 40 807,30 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 74 807,30 грн, реальна річна процентна ставка -55,16 % річних.

Кінцевий термін повернення кредиту за графіком платежів - 31.03.2025 (п.6 паспорту кредиту).

Згідно із змістом заяви-анкети позичальника ОСОБА_1 на отримання послуг в ТОВ "ФК "ЦФР" (ідентифікаційний код: 35725063) встановлені персональні дані позичальника, адреса та контактна інформація, згода на обробку персональних даних відповідно Закону України «Про захист прсональних даних», згода на доступ ТОВ "ФК "ЦФР" до інформації, що складає кредитну історію позичальника, та на збір, зберігання, користування та поширення через бюро кредитних історій, інформації щодо позичальника та цього кредиту, підтвердження того, що позичальник ознайомлений з умовами внутрішніх првавил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті товариства та інше…. (а.с.7)

13.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений договір відступлення прав вимоги № 20221213, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" і боржниками (а.с. 15-17).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20221213 від 13.12.2022 набуло право грошової вимоги за кредитним договором № від 18.03.2021 до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 35 497, 65 грн, з яких: 25 142, 54 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2,60 грн - заборгованість за річними відсотками; 10 352,51 грн - заборгованість за щомісячними відсотками (а.с.18).

Відповідно до змісту довідки Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" за вих. № 8577574-SG від 24.12.2022, наданої позивачем, ОСОБА_1 оформила кредит у ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень", кредитний договір № від 18.03.2021 на загальну суму 34 000,00 грн. Згідно цієї довідки зазначено графік руху коштів по кредиту (а.с.12).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № за датою укладення від 18.03.2021 із зазначенням про видачу кредиту на руки у сумі 34 000 грн станом на 13.12.2022 заборгованість ОСОБА_1 становить 35497,65 грн, з яких: 25 142,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,6 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 10 352,51 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.14).

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 35497,65 грн, з яких: 25 142,54 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,6 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 10 352,51 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки, відповідач добровільно не погасила існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором особою, яка набула таке право відновідно до договору відступлення прав вимоги.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та, зокрема, факт набуття прав грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідачем укладений кредитний договір № від 18.03.2021.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №, укладеним 18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_1 позивач надав суду: копію кредитного договору № від 18.03.2021 (а.с.5), копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5305844 від 18.03.2021 (а.с.6), заяви- анкети позичальника від 18.03.2021 (а.с.7); копію довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" із зазначенням руху коштів по кредиту від 24.12.2022 (а.с.12-13), розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 18.03.2021 (а.с.14); копію договору відступлення прав вимоги №20221213 від 13.12.2022 (а.с.15-17), копію витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20221213 від 13.12.2022 (а.с.18); копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" серії А01 за №624024 (а.с.19); копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" від 28.02.2012 (а.с.20); копію розпорядження від 23.03.2017 за №691 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргівліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів" (а.с.21).

Проте, суд уважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за кредитним договором № від 18.03.2021 у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів первісним кредитором та факт користування відповідачем кредитними коштами.

Так, наданий Витяг з реєстру боржників від 13.12.2022 до договору відступлення прав вимоги №20221213, складений ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", без підписів ТОВ "Фінансова Компанія "Центр Фінансових Рішень" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за кредитним договором № від 18.03.2021.

Зазначений витяг не підписаний фактором, тому суд не може розцінювати такий витяг як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договору відсутуплення прав вимоги.

Разом з тим позивачем не додано до матеріалів справи акту прийому-передачі за договором про відступлення прав вимоги №20221213 від 13.12.2022 відповідно із зазначенням суми заборгованості, яка уступається фактору.

Таким чином позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи).

Згідно із умовами договору відступлення прав вимоги визначено документацію, яка передається кредитором та засвідчує права, що передаються, а саме, зокрема, кредитні договори (в оригіналі, з усіма додатками, додатковими угодами, документами, наданими позичальником кредиторові при укладенні кредитного договору щодо ідентифікації позичальника та визначення його майнового стану, та іншими супутніми документами) та договри, що забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунок заборгованості на дату відступлення права вимоги, довідку про рух коштів по рахунках, заява на перерахування коштів та платіжні документи, що підтверджують перерахування коштів тощо.

Тобто, при укладенні договору відступлення права вимоги позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами.

Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Водночас позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання та не звертався із клопотанням про їх витребування.

Надані ж позивачем довідка із зазначенням графіку руху коштів по кредиту, розрахунок заборгованості, за укладеним кредитним договором, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договором від 18.03.2021.

При цьому, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд розцінює як внутрішній документ фінансової установи, що жодним чином не підтверджує як факт надання кредиту так і виниклу заборгованість за кредитним договором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Отже, позивач належними та допустими доказами не довів наявність заборгованості відповідача у заявленому розмірі.

Крім того, позивач заявляючи до стягнення заборгованість за кредитом, тобто дострокове поверпнення кредитних коштів за діючим кредитним договором, не наводить правових обґрунтувань таких вимог.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обгрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повне рішення складено 04.03.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ