Справа № 214/1397/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 , правонаступник якої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , правонаступник якої ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на 2/6 частин житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів із Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів із Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР.

28 березня 2023 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позову заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, в якій просить суд: визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (у порядку спадкової трансмісії).

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду; об`єднано в одному провадженні зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 з первісним позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року провадження у справі зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника (ів) ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року поновлено провадження у справі. Залучено до участі у справі правонаступника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , роз`яснивши, що правонаступник має процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 43 ЦПК України для сторони у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

До суду надійшла заява правонаступника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з добровільним врегулюванням спору.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду зустрічного позову у зв`язку з примиренням сторін та вирішенням по суті питання спору.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті (постанова Верховного Суду від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19 (провадження № 61-12483св22).

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації (постанова Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 449/1290/20 (провадження № 61-18698св21).

При цьому суд зазначає, що звернення із заявою про залишення позовної заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті є правом позивача та унеможливлює вирішення спору, тому суд вважає можливим вирішити подане стороною позивача клопотання про залишення позову без розгляду до розгляду справи по суті у судовому засіданні за відсутності учасників процесу.

Враховуючи викладене, оскільки заяви про залишення первісного та зустрічного позовів без розгляду подана позивачами за первісним та зустрічним позовами до початку розгляду справи по суті, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає можливим їх задовольнити, залишивши первісний та зустрічний позови без розгляду та роз`яснивши учасникам процесу, що відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву правонаступника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 повністю.

Залишити без розгляду первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом.

Задовольнити заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 повністю.

Залишити без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко