Справа № 242/1355/23
Провадження № 2/242/19/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 р. Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Клименко А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
31.08.2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Стислий виклад позиції позивача, заперечення відповідача.
В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01.06.2023 р. з нього стягнуті аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.12.2021 р. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 10.08.2022 р. він уклав шлюб, від якого має малолітню дитину. Крім того, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2023 р. з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі частини його (заробітку) доходу на її утримання під час вагітності, починаючи з 05.04.2023 р., але не більше, ніж до досягнення дитиною трирічного віку. Просив зменшити розмір аліментів, що були стягнуті на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до 1/6 частки його (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона не має змоги працювати, іншого виду заробітку не має. Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від сплати боргу. Дитина потребує збалансованого та повноцінного харчування для нормального розвитку, однак, додаткових коштів позивач не надає, всі витрати вона несе самостійно. Зазначила, що зміна сімейного стану платника аліментів, а саме, народження дитини, не є безумовною підставою для зменшення аліментів. Належним та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.
Процесуальні дії у справі.
31.08.2023 р. судом зроблено запит щодо уточнення місця проживання відповідачки. Відповідь отримана 25.12.2024 р.
27.12.2023 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в прядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01.06.2023 р. з нього стягнуті аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.12.2021 р. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
10.08.2022 р. позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 .
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2023 р. з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі частини його (заробітку) доходу на її утримання під час вагітності, починаючи з 05.04.2023 р., але не більше, ніж до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно довідки, ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на дитину у розмірі 115573,67 грн., яка утворилася на момент відкриття виконавчого провадження, а саме на 25.08.2023 р.

Зазначене встановлено з доказів в матеріалах справи.

Доказів того, що матеріальний стан позивача погіршився, суду не надано.

Так, наявним вбачається наявність на утриманні позивача малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до її повноліття, та дружини з 05.04.2023 р., але не більше, ніж до досягнення дитиною трирічного віку. Натомість, доказів народження другої дитини та перебування дружини у декретній відпусці, так само, відомостей про дохід позивача суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивачем не надано.

Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, позиції Верховного Суду України що, на думку суду, є не істотним та не достатнім для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Керуючись 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2024 р.

Суддя