Справа №758/159/23 Головуючий в суді І інстанції Білоцька Л.В.
Провадження № 22-ц/824/2152/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення суми, інфляційних, неустойки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом який обґрунтовувала тим, що 03.11.2021 між нею та ФОП « ОСОБА_1 » було укладено Договір № S-131 від 03.11.2021 року.

Згідно умов Договору Виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками Виконавця. Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові Вироби та роботу відповідно до умов даного Договору. Відповідно до умов договору загальна вартість виробів складає 52 275,00 грн.

Вказувала, що вона свої зобов`язання за умовами вказаного договору виконала, проте ФОП « ОСОБА_1 » в свою чергу не виконав вказані умови договору.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням умов договору, просила суд розірвати Договір № S-131 від 03.11.2021 року, стягнути на її користь сплачену, згідно умов договору вартість виробів у сумі 52 275,00 грн; збитки від інфляції у сумі 13 603,37 грн; неустойку по Договору у сумі 13 173,30 грн; 10 000,00 грн моральної шкоди та судовий збір.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Розірвано Договір №S-131 від 03.11.2021 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 52 275 гривень 00 коп. сплаченої, згідно умов Договору вартості виробів; 12 603 гривень 37 коп. суми збитків від інфляції; 13 173 гривень 30 коп. неустойки по Договору; 5 000 гривень 00 коп. моральної шкоди за невиконання Договору; 1 073 гривень 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Вказує на те, що після оплати виробу, 10.12.2021 виконавцем були проведені всі визначені договором роботи, що підтверджується розпискою позивача, в якій вона вказує, що монтажні роботи виконано та вона немає претензій до виконання, що вказує на те, що позивачем подано позов з метою збагачення.

Також, на належне виконання умов договору вказує також і Приймальний акт, що містить підпис позивача, з якого вбачається, що за договором доручення від 05.11.2021 ФОП ОСОБА_3 виконав замовлення s131 від 03.11.2021 за договором, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_2 надійшов відзив а апеляційну скаргу, в якому вона заперечує проти її доводів та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, тому позивач має право вимагати розірвання договору, повернення вартості виробів, інфляційних втрат, неустойки та моральної шкоди.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.08.2018 року (а.с.14).

03.11.2021 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (платник ЄП) було укладено Договір S-131 від 03.11.2021 року (а.с. 16-18).

Відповідно до умов Договору п.1.1. Виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (далі - Вироби) за розцінками Виконавця.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові Вироби та роботу відповідно до умов даного Договору.

Згідно розділу 2 «Вартість замовлення» передбачено, що загальна вартість Виробів складає 52 275,00 грн., завдаток - 36 500,00 грн., борг до передачі у власність 15 775,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору замовник зобов`язується сплатити вартість виробів, що складає 52 275,00 грн.

Підпунктом 3.1.1 передбачено, що після внесення Замовником завдатку, «борг до передачі у власність» повинен бути погашений не пізніше 7 (семи) днів, з дня внесення завдатку.

Після виконання п.3.1 Виконавець зобов`язується передати у власність Замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту виконання пункта 3.1.1.

У випадку, якщо Вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути; шпроси; тонування; арочний гиб і т.п.), строк передачі у власність Замовника виготовлених Виробів збільшується до 40 робочих днів (п. 3.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору про зміну вартості Договору або його розірвання Виконавець зобов`язаний сповістити Замовника листом з повідомленням, відправленим поштою. У випадку невиконання п. 3.2, Виконавець зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості даного Договору за кожний робочий день (п. 4.4. Договору).

Договір діє з моменту укладання та до повного виконання Сторонами свої зобов`язань(п.3.12 Договору).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За змістом ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити, на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

В силу ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст.651 ЦК України).

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Критерієм істотного порушення визнається розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору, тобто позбавляється можливості отримання очікуваних результатів виконання договору (вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 р. по справі №904/4628/17).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 , відповідно до п. 2.2 Договору, отримав від ОСОБА_2 завдаток у розмірі 36 500,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 03.11.2021 року (а.с.19).

03.12.2021 року Замовником було сплачено «борг до передачі у власність» у розмірі 15 775,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 03.12.2021 року (а.с.19).

Таким чином, враховуючи умови Договору S-131 від 03.11.2021 року та сплату 03.12.2021 року Замовником суму, передбачену п. 2.3 «борг до передачі у власність», Виконавець зобов`язувався передати у власність Замовнику виготовлені Вироби до 19.01.2022 року.

Апелянтом надано до суду разом з апеляційною скаргою копію Приймального акту (Л) ГАЗ АЕ 68-42 КО Рейс 1, відповідно до якого, 03.12.2021 замовлення за договором S-131 від 03.11.2021 року доставлено ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та отримано ОСОБА_2 , про що свідчить її підпис на приймальному акті (а.с.76).

Відповідно до договору доручення від 05.11.2021, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Довіритель) та ФОП ОСОБА_3 (Повірений), повірений зобов`язується від імені довірителя здійснити передачу замовлення ПВХ конструкцій у власність замовника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору S-131 від 03.11.2021 року (а.с.77-78)

Крім цього, згідно розписки від 10.12.2021 року у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 виконано монтажні роботи, виконавцем Мозоль Олександром. Претензій до виконання у неї немає (а.с.75).

Відповідно до частини першої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклики сторін. В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідно відсутні докази того, що відповідачу було відомо про розгляд справи судом першої інстанції в спрощеному провадженні без виклику сторін.

За законом відповідач мав право подати докази у судовому засіданні у випадку його проведення, але він фактично був позбавлений такої можливості, оскільки не був обізнаний про розгляд справи без виклику сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає поважними причини пропуску відповідачем строку подачі доказів до суду. Зважаючи на те, що долучені до апеляційної скарги докази мають суттєве значення для правильного вирішення справи, колегія суддів долучає вказані докази до матеріалів справи в якості нових.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено всі обставини справи та не враховано, що після оплати ОСОБА_2 коштів за Договором S-131 від 03.11.2021 року, ФОП ОСОБА_1 передав замовнику ОСОБА_2 ПВХ конструкції, передбачені Договором, які прийнято нею без будь-яких претензій та зауважень, а тому між сторонами фактично припинилися договірні відносин у зв`язку з фактичним виконанням умов договору.

Крім цього, колегія суддів вважає, що посилання позивача на виконання робіт із встановлення ПВХ конструкцій іншою особою ( ОСОБА_4 ) є безпідставним, позаяк згідно умовами Договору S-131 від 03.11.2021 року, Виконавець (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується організувати лише роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій, а не їх монтаж чи встановлення.

Твердження позивача про те, що Приймальний акт (Л) ГАЗ АЕ 68-42 КО Рейс 1, не є належним та допустимим доказом на підтвердження приймання-передачі товару, відхиляється колегією суддів, позаяк жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів нею не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з неповним дотриманням норм процесуального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи, а тому, по справі слід ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд змінює розподіл судових витрат по справі та покладає на позивача витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1610 (одну тисячу шістсот десять) гривень 41 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: