Провадження №: 2/336/276/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Колеснікова Тетяна Альбертівна) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування (третя особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 28.06.2023 р. до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

В позовній заяві зазначив, що він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з січня 2012 р. Шлюб неможливо зареєструвати з тих причин, що ОСОБА_2 не має інших документів, що посвідчують особу, крім свідоцтва про народження, виданого відділом ЗАГС м.Гулістану Сирдар`їнської області республіки Узбекістан.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 , народження якої не було належним чином зареєстровано з причин відсутності документів, що посвідчують особу її матері ОСОБА_2 . Державна реєстрація народження ОСОБА_4 була проведена лише 29.12.2021 р. реєстратором Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі, за рішенням органу опіки та піклування, на підставі ч.2 ст.135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_5 , народження якої також не було належним чином зареєстровано з причин відсутності документів, що посвідчують особу її матері ОСОБА_2 . Державна реєстрація народження ОСОБА_4 була проведена лише 29.12.2021 р. реєстратором Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі, за рішенням органу опіки та піклування, на підставі ч.2 ст.135 СК України.

Позивач, разом з ОСОБА_2 та доньками, проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Наказами служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 22.09.2021 р. № 898 та № 898/1 діти були тимчасово влаштовані у його родину.

Біологічне батьківство позивача відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується звітами тестів ДНК на батьківство з вірогідністю 99,99991% та 99,996% відповідно.

Провести державну реєстрацію народження дітей у встановленому законом порядку та строки не виявилося можливим з причин відсутності документів, що посвідчують особу, у їх матері ОСОБА_2 , яка є громадянкою Узбекістану за фактом народження, але проживає в Україні з 1998 року та до теперішнього часу не може оформити документи, що посвідчують особу та підтверджують її цивільну процесуальну дієздатність.

На даний час малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають статус дітей, що залишились без батьківського піклування, тому, згідно зі ст.5 Закону України «Про охорону дитинства» та Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. «Питання діяльності органів опіки та піклування», пов`язаних із захистом прав дитини», безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей, позбавлених батьківського піклування, покладено на органи опіки та піклування, тому, за відсутності законних представників малолітніх осіб, даний позов подано до районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, як органу опіки та піклування.

Доньок позивач утримує та виховує з народження. Разом з дружиною піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти. Діти навчаються в Запорізькій гімназії № 55, медичний супровід здійснюється у дитячому центрі «Гамма +».

Посилаючись на ст.128 СК України, позивач просить: визнати, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Карабак Л.Г. від 24.07.2023 р. у справі відкрито провадження, призначено її розгляд за правилами загального позовного проваженння.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 р. справу передано в провадження судді Дмитрюк О.В. та ухвалою від 19.01.2024 р. прийнято провадження, призначено підготовче судове засідання на 20.02.2024 р.

20.02.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 26.02.2024 р.

26.02.2024 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.03.2024 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

Представник позивача подала до суду заяву про продовження судового розгляду без її участі та за відсутності позивача, в процесі розгляду справи підтримали позов, просили його задовольнити.

Представник відповідача направила до суду заяву про продовження судового розгляду за її відсутності, під час судового розгляду вказувала, що не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи - Шевченківського відділу ДРАЦС в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, скерував до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу узгоджуються з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 18.03.2024 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків, приймаючи до уваги позицію представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Ч.1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків (ч.2 ст.135 СК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставіст. 128 СК Україниможливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно свідоцтв про народження (а.с.26, 27), ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 . Батьком дітей у свідоцтвах зазначений ОСОБА_7 , а мати ОСОБА_2 .

Наказами служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 22.09.2021 р. № 898 та № 898/1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були тимчасово влаштовані у родину позивача (а.с.17, 18).

Позивач, разом з ОСОБА_2 та доньками, проживають в будинку АДРЕСА_1 , про що надано акт підтвердження фактичного проживання від 08.07.2022 р. (а.с.16).

Державна реєстрація народження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була проведена 29.12.2021 р. реєстратором Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у відповідності до ч.1 ст.135 СК України за заявою ОСОБА_8 , головного спеціаліста відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. В подальшому, 29.12.2021 р. були внесені зміни до актових записів про народження дітей, та зазначено, що державна реєстрація народження проводиться відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до ч.2 ст.135 СК України (за рішенням органу опіки та піклування) (а.с.20-22, 23-25).

Біологічне батьківство позивача відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується звітами тестів ДНК на батьківство з вірогідністю 99,99991% та 99,996% відповідно (а.с.14,15).

ОСОБА_1 зазначає, що провести державну реєстрацію народження дітей у встановленому законом порядку та строки не виявилося можливим з причин відсутності документів, що посвідчують особу, у їх матері ОСОБА_2 , яка є громадянкою Узбекістану за фактом народження, але проживає в Україні з 1998 року та до теперішнього часу не може оформити документи, що посвідчують особу та підтверджують її цивільну процесуальну дієздатність.

На даний час малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають статус дітей, що залишились без батьківського піклування, тому, згідно зі ст.5 Закону України «Про охорону дитинства» та Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаних із захистом прав дитини», захист прав дітей покладено на органи опіки та піклування.

З показів свідків та письмових доказів (а.с.10,11, 12) судом встановлено, що дівчат позивач утримує та виховує з народження. Разом з ОСОБА_2 піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує здобуття освіти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що він є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дітей від нього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У відповідності до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

При таких обставинах, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району (м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників, 34, ) (третя особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження задовольнити.

Визнати, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 05 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29.12.2021 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Визнати, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 06 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29.12.2021 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19 березня 2024 року.

Суддя О.В.Дмитрюк