КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4059/2024
справа №756/9381/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Жука М.В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард», -

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Вимоги заяви мотивує тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року, яку заявник отримав 01 лютого 2023 року, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни щодо винесення постанов від 28.04.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02 вересня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з Комунального підприємства «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 121 456,53 грн.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02 вересня 2020 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з Комунального підприємства «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 27 100,00 грн.

В решті вимог скарги відмовлено.

Вказує, що у зв`язку із розглядом справи поніс судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 250,00 гривень.

Зазначає, що джерелом для покриття судових витрат стали позичкові кошти, які заявник вимушений був залучити у третіх осіб. Згідно договору позики від 22 лютого 2022 року, укладеним між заявником як позичальником, і позикодавцем, останній передав у власність грошові кошти в сумі 359,84 доларів США, що є еквівалентом 10 250,00 гривень. Пунктом 2 договору визначено, що позика надається для оплати правової допомоги у справі №756/9381/18.

Вказує, що оскільки договір позики укладено в іноземній валюті, то має місце курсова різниця від коливання офіційного валютного (обмінного) курсу НБУ.

Станом на 03 лютого 2023 року офіційний валютний (обмінний) курс НБУ становить 36,5686 грн за 1 долар США.

Окрім того, просить стягнути витрати, пов`язані із розглядом справи, в сумі 115,75 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд поновити строк на подання доказів понесених судових витрат.

Стягнути з Холодногірсько-Новозабарського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 274,59 гривень.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та безпідставність висновків суду першої інстанції.

Вказує, що судом не взято до уваги положення статті 452 ЦПК України та доводи скаржника про те, що станом на день подання заяви державним виконавцем Крижановською Ю.С. не було вчинено дій спрямованих на відновлення зазначених вище виконавчих проваджень внаслідок скасування судом незаконних постанов державного виконавця, що передбачено імперативними нормами частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що заявник поніс судові витрати в розмірі 13 274,59 грн, що складаються з: витрат на правничу допомогу - 10 250,00 грн.; витрати від курсової різниці (пов`язані з оплатою послуг адвоката) - 2 908,84 грн.; поштові витрати (пов`язані з розглядом справи) - 115,75 грн.

Зазначає, що державним виконавцем не доведена за допомогою належних та допустимих доказів не співмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, у спосіб, передбачений частиною 6 статті 137 ЦПК України, відтак підстав для зменшення заявленого розміру судових витрат не убачається.

Уважає, що суд першої інстанції не дотримався диспозитивності, оскільки за відсутності належних доказів на підтвердження не співмірності заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, усупереч закону з власної ініціативи прийняв рішення про їх зменшення.

Зазначає, що суд першої інстанції, діючи усупереч вимог процесуального закону, не вирішив долю понесених поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 115,75 грн заявлених до розподілу.

Мотивуючи наведеним, просить суд змінити ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 03 березня 2023 року та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13 274,59 грн судових витрат, понесених у суді першої інстанції.

Стягнути з Холодногірсько-Новозабарського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати, докази понесення яких скаржник надасть після ухвалення постанови у справі.

19 січня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

В обґрунтування відзиву посилається на порушення строків подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат у справі. Уважає, що у зв`язку із пропуском установленого строку, суд не має процесуальних підстав для прийняття до розгляду доказів начебто понесених ОСОБА_1 судових витрат.

Вказує, що ОСОБА_1 не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Вказує, що акт про надання послуг від 22 лютого 2022 року містить найменування робіт, які не належать до надання професійної правової допомоги, оскільки правовий аналіз оскаржуваних постанов державного виконавця, аналіз судової практики, правовий аналіз оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не належать до видів адвокатської діяльності, відтак не мають бути відшкодовані.

Стверджує, що розмір заявлених витрат не відповідає критеріям розумності і співмірності із складністю справи.

Уважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не могла бути задоволена оскільки: заявником несвоєчасно без поважних причин подано докази; не надано детального опису робіт; частина робіт, наданих адвокатом не належить до професійної правничої допомоги; не надано договору про надання правової допомоги; не надано доказів, щодо сплати процесуальних витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи; скарга задоволена лише частково.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 , зловживає своїми процесуальними правами, оскільки має на меті не захист своїх прав які не були порушені, а надію безпідставно отримати від держави кошти у вигляді начебто понесених ним витрат па професійну правничу допомогу.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень №520, №512. Причини неявки не повідомляли.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Визначивши розмір відшкодування судових витрат, суд врахував, складність справи, тривалість затраченого представником скаржника часу, обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи та зробив висновок про стягнення 3000,00 гривень витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи установлено, що 27 січня 2022 року ухвалою Оболонського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард» - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни щодо винесення постанов від 28 квітня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчих провадженнях НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни від 28.04.2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02.09.2020 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з Комунального підприємства «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 121 456 грн. 53 коп.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни від 28.04.2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 756/9381/18, виданого 02.09.2020 року Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з Комунального підприємства «Харківський міський ломбард» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 27 100 грн. 00 коп.

В решті вимог скарги - відмовлено (том 2 а.с. 48-52).

08 лютого 2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, що містить клопотання про поновлення строку для подання доказів понесених судових витрат (том 2 а.с.71-72).

До заяви про ухвалення рішення скаржником додано акт про надання послуг.

Відповідно до даних акту, підписаного 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 та адвокатом Панченко О.В. убачається, що адвокатом надано такі послуги:

- правовий аналіз оскаржуваних постанов державного виконавця та наданих документів / 2 години / 1000,00 гривень;

- аналіз судової практики в подібних правовідносинах / 1 година / 500,00 гривень;

- консультація / 0,5 години / 250,00 гривень;

- складання скарги на постанови державного виконавця / 10 годин / 5000,00 гривень;

- правовий аналіз оскаржуваної ухвали суду 1-ї інстанції від 07 травня 2021 року / 1 година / 500,00 гривень;

- складання апеляційної скарги на ухвалу суду 1 інстанції / 4 години / 2000,00 гривень;

- складання заяви/клопотання про звільнення від сплати судового збору / 1 година / 500,00 гривень;

- складання заяви про виправлення описки в рішенні апеляційного суду / 1 година / 500,00 гривень (том 2 а.с. 74).

Згідно даних квитанції до прибуткового касового ордеру №22/2-2 від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Панченку О.В. 10 250,00 гривень (том 2 а.с. 76).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції стягнув на відшкодування судових витрат загальну суму 3000 гривень, не визначивши її складові.

Апеляційний суд зазначає, що витрати в частині курсової різниці не є судовими витратами в розумінні цивільного процесуального законодавства, відтак не підлягають відшкодуванню в порядку ухвалення додаткового судового рішення.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення 115,75 гривень понесених поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи, колегія суддів зазначає про таке.

На підтвердження розміру судових витрат в цій частині ОСОБА_1 надано: фіскальний чек № від 30 жовтня 2021 року, № від 18 грудня 2021 року, №№ від 03 лютого 2023 року, № від 03 лютого 2023 року (том 2 а.с.79-80).

При цьому, колегія суддів відхиляє чеки № від 30 жовтня 2021 року, № від 18 грудня 2021 року, № від 03 лютого 2023 року як підтвердження заявленого розміру понесених витрат на відправку поштової кореспонденції, оскільки згідно їх даних ОСОБА_1 не сплачувались грошові кошти, що підтверджується графою "сума" у чеку, згідно якої така складає 0,00 гривень.

Окрім того, в матеріалах справи наявний чек № від 03 лютого 2023 року на суму 36,00 гривень про оплату поштового відправлення із вкладенням заяви про ухвалення додаткового рішення із додатками ( том 2 а.с. 80).

Таким чином, підтвердженими є поштові витрати на суму 36,00 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд вказує на таке.

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» унормовано, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Матеріали цивільної справи містять договір про надання правової допомоги №01/7 від 02 липня 2018 року, за умовами якого адвокат Панченко О.В. взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу в справі клієнта (Якіменка В.П.) проти комунального підприємства "Харківський міський ломбард" про стягнення заборгованості, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (том 1 а.с. 71).

На підтвердження повноважень адвоката Панченка О.В. представляти інтереси ОСОБА_1 матеріали справи містять ордер, виданий адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги №01/12 від 12 грудня 2016 року ( том 2 а.с. 46).

При цьому, матеріали цивільної справи не містять самого договору №01/12 від 12 грудня 2016 року, що унеможливлює перевірити умови укладеного між сторонами договору, а також установити визначені порядок оплати та вартість послуг.

В межах розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця матеріали справи містять одну заяву адвоката Панченка О.В. про відкладення розгляду справи ( том 2 а.с. 44).

Поряд з цим, апеляційний суд погоджується з доводами відзиву Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині недотримання строків подання доказів та вказує на таке.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

З матеріалів справи установлено, що звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця Якіменко В.П. вказав, що користується послугами адвоката, відтак докази понесених витрат на правничу допомогу подасть протягом 5 днів після ухвалення судом рішення за результатами розгляду скарги.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард».

08 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додав докази понесених судових витрат, а саме: копію акту про надання послуг, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, копію квитанції №22/2-2 від 22 лютого 2022 року про оплату послуг адвоката.

Разом з цим, ретельний аналіз частини 8 статті 141 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що заявник мав подати відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після постановлення Оболонським судом міста Києва ухвали від 27 січня 2022 року, тобто не пізніше 01 лютого 2022 року.

В заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 зазначає про поновлення строку на подання доказів, вказавши, що копію ухвали від 27 січня 2022 року отримав 01 лютого 2023 року.

Проте заявником не зазначено непереборних обставин, які б унеможливлювали подання доказів в межах визначеного цивільним процесуальним кодексом строку, при цьому факт отримання заявником судового рішення 01 лютого 2023 року не впливає не перебіг процесуального кодексу, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Подібні правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №369/7551/21.

Разом з цим, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою лише 08 лютого 2023 року, тобто через рік та 7 днів з дня ухвалення судового рішення, що відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України мало б бути підставою для залишення такої заяви без розгляду.

Поряд з цим, апеляційний суд враховує наступне.

У постанові Верховного Суду у справі №183/7850/22 від 31 січня 2024 року вказано: «Касаційний суд вже звертав увагу, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року в справі № 757/42885/19-ц (провадження № 61-9060св22))».

Відтак, ураховуючи наведене апеляційним судом вище, а також принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius), колегія суддів робить висновок про те, що в межах розгляду цієї справи є доведеними витрати на поштові відправлення в сумі 36,00 гривень, поряд з цим судом першої інстанції ухвалено про стягнення 3000,00 гривень, відтак апеляційний суд не убачає підстав для додаткового стягнення витрат у сумі 36,00 гривень.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 залишається без задоволення, а ухвала Оболонського районного суду м. Києва без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 01 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова