Справа № 444/16/24
Провадження № 2/444/351/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 а звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Просить суд стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на її користь - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти у розмірі 1/4 % від усіх видів доходів ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 % (п`ятдесят) відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття з підстав зазначених у позові. Забезпечити негайне виконання рішення про стягнення аліментів за один місяць. У зв`язку з істотною віддаленістю місця фактичного перебування позивача від місця знаходження суду та у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання, просить суд розглядати справу на основі матеріалів справи без участі позивача.

1)

Позивач ОСОБА_1 а в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак суд враховує, що п. 2 прохальної частини позовної заяви вона просить суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник - адвокат Милян АО. 05.02.2024 року подав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просив задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 від усіх видів доходів ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 . В обґрунтування своєї позиції зазначає, що в тексті позовної заяви відсутні аргументовані розрахунки позивача про суми та витрати необхідні для утримання дитини, не наведено відомостей про жодні регулярні витрати та їх розмір, які несуться позивачем на утримання дитини, відсутні відомості про наявність будь-яких хронічних чи інших захворювань, що потребують постійних витрат на дитину, відсутні відомості про необхідність коштів для розвитку інших здібностей дітей, на яких стягуються аліменти у даній справі. Також позивачем не надано жодної інформації та доказів того, які саме кошти вона витрачає на утримання дітей та в якому розмірі. Представник відповідача зазначає, що станом на день звернення з позовною заявою відповідач, починаючи з 13 березня 2022 року, мобілізований до лав Збройних сил України та здійснює захист Батьківщини і висловлювання позивача про те, що відповідач постійно не проживає з позивачем та дитиною та не приймає участь у забезпеченні дитини на регулярній основі є неправдивими, оскільки позивач постійно переказував позивачу грошові кошти на її утримання та утримання дитини. Крім того, відповідач витрачає грошові кошти на додаткове забезпечення себе та військового підрозділу, в якому він служить з метою ремонту військової техніки, яка використовується підрозділом та придбання додаткової амуніції - дронів, квадрокоптерів, форми, прицілів та приладів нічного бачення. Відповідно до довідки про доходи №1626/769 від 25.01.2024 року загальний сукупний дохід відповідача, за 12 місяців 2023 року, після вирахування податку з доходів фізичних осіб, становить 868 995 грн. 96 коп., що відповідно становить 72 416 грн. 33 коп. на місяць. Виходячи з того, що позивачем не доведено жодних необхідних витрат на утримання дітей, а лише зазначено про необхідність стягнення аліментів на дитину в розмірі від усіх доходів, оскільки у відповідача великий дохід, а розмір аліментів має бути достатнім для гармонійного розвитку дітини та враховуючи, дохід позивача та відсутність відомостей про розмір заробітної плати відповідача, зважаючи на рекомендований розмір аліментів в сумі 3196 грн., сторона відповідача вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/8 від усіх доходів відповідача

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.5).

У позивача та відповідача під час шлюбу народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.12.2023 року у справі № 444/4122/23.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196,00 гривень.

Судом встановлено, що в тексті позовної заяви відсутні аргументовані розрахунки позивача про суми та витрати необхідні для утримання дитини, не наведено відомостей про жодні регулярні витрати та їх розмір, які несе позивач на утримання дитини, відсутні відомості про необхідність коштів для розвитку інших здібностей дитини. Також позивачем не надано жодної інформації та доказів того, які саме кошти вона витрачає на утримання дитини та в якому розмірі.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач, починаючи з 13 березня 2022 року, мобілізований до лав Збройних сил України, що підтверджується копією витягу з Наказу по стройовій частині ВЧ НОМЕР_3 від 13.03.2022 року № 11 (а.с.23).

Відповідно до довідки про доходи №1626/769 від 25.01.2024 року (а.с.22) загальний сукупний дохід відповідача за 12 місяців 2023 року, після вирахування податку з доходів фізичних осіб, становить 868 995 грн. 96 коп., що відповідно в середньому становить 72 416 грн. 33 коп. на місяць.

Станом на день розгляду справи прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років років становить 3196 грн., розмір аліментів заявлений позивачкою в розмірі від усіх доходів відповідача, 72416,33 / 4 = 18104,08 грн., що більш як в 5,5 раз перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів щомісячно на дитину відповідного віку.

Виходячи з того, що позивачем не доведено необхідності стягнення аліментів у заявленому нею розмірі, а лише зазначено про необхідність стягнення аліментів у розмірі від усіх видів доходу відповідача, оскільки у відповідача значний дохід, а розмір аліментів має бути достатнім для гармонійного розвитку дітей та зважаючи на рекомендований розмір аліментів в сумі 3196 грн., суд приходить до висновку, що стягненню підлягають аліменти в розмірі у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, розмір аліментів у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, оскільки рівнозначний обов`язок щодо утримання доньки покладається також на позивача по справі (ст. 141 СК України).

Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, так, і відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час пред`явлення позову позивач була звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також звільнений від сплати судового збору.

В такому випадку судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 180, 182-183, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України: серії НОМЕР_4 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23 грудня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 )

в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; паспортні дані судом не встановлені)

аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доски, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 03 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13.03.2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.