Провадження № 4с/331/1/2024
ЄУН 2-4464/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

учасники справи :

представник заявниці - адвокат Амельченко Д.Д.,

особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Мельников О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченка Дем`яна Дем`яновича, на рішення та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи особа, рішення та бездіяльність якої оскаржуються державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення Примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно- Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Мельников Олег Андрійович, боржник ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Амельченка Д.Д. звернулася до суду зі скаргою, яка в подальшому була уточнена в частині кола осіб учасників процесу, а саме, до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено ОСОБА_2 (боржника у виконавчому провадженні). За результатами розгляду скарги заявник просить суд :

- визнати неправомірними дії Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення Примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельникова Олега Андрійовича, що полягають у наданні відмови та не проведенні перерахунку аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.06.2009 року, у виконавчому провадженні №15348810 з 28 серпня 2018 року з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення Примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельникова Олега Андрійовича здійснити перерахунок аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за виконавчим листом №2-4464/09 виданим 14.10.2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, в межах виконавчого провадження №15348810 з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 28 серпня 2018 року та в подальшому стягувати аліменти з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» ;

- скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження № 15348810 від 05.06.2023 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Бердянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області на виконанні перебувало виконавче провадження № 15348810 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4464/09 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 01.06.2009. З цієї дати аліменти нараховувалися в твердій грошовій суммі і їх розмір не змінювався. Не проводилася індексація та перерахунок з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який, з 28 серпня 2018 року, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Через це стягувач звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції із заявою про проведення перерахунку. Зазначена заява розглянута виконавцем не була, а 05.06.2023 державним виконавцем зазначеного відділу Мельниковим О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строку стягнення (а.с. 1-5, 52-57)

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 25-26).

31.07.2023 від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельникова О.А. надійшли заперечення проти скарги. В обґрунтування заперечень зазначено, що на виконання доручення № 40701/26-40 з Бердянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області до його відділу надійшло виконавче провадження № 15348810 з виконання виконавчого листа № 2-4464/09 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 01.06.2009. Відновлення втраченого виконавчого провадження відбувалося за заявою боржника, який мав бажання виконати рішення. Згідно інформації з АСВП заборгованість зі сплати аліментів станом на 13.04.2020 складала 25 500 грн. В подальшому, розрахунок заборгованості за період з 14.04.2020 по 29.11.2020 (дата досягнення молодшою дитиною повноліття) проводився з урахуванням положень абз. 2 ч. 2 СК України. Боржник ОСОБА_2 сплатив суму боргу, тому 05.06.2023 він виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 31-34).

09.02.2024 через систему «Електронний суд» від державного виконавця Мельникова О.А. до суду надійшла копія виконавчого провадження № 15348810 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4464/09 виданого 14.10.2009 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (а.с. 101-128).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Амельченко Д.Д. скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельников О.А. в судовому засідання заперечував проти скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Заперечення та заява суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги разом з додатками, заперечення державного виконавця, а також дослідивши матеріали виконавчого провадження, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з таких підстав.

За змістом статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Бердянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 15348810 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4464/09 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей (а.с. 106).

З матеріалів зазначеного виконавчого провадження вбачається, що рішення суду боржником добровільно не виконувалося і тому виконавцем здійснювалися різні виконавчі дії на примусове виконання рішення, а саме: виклик боржника; привід боржника 10.04.2015, 12.07.2015, 22.07.2015; запит щодо наявності майна боржника; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю (а.с. 107, 110-127).

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами) в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Органи державної виконавчої служби Запорізької області продовжують здійснення своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки Бердянський район Запорізької області тимчасово окуповано внаслідок військової агресії Російської Федерації, функціонування АСВП з метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в ній, призупинено для працівників відділу; відповідно до наказів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено простій в роботі до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин, що викликали простій для працівників відділу.

Територіальні громади Бердянського району Запорізької області внесені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 року № 309 (із змінами).

Наказом Міністерства юстиції України № 2869/5 від 08.07.2022 року «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» (зі змінами, внесеними наказом № 182/5 від 11.01.2023 року) визначено, що під час дії воєнного стану Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція, зокрема, Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Абзацом 7 пункту 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що виконавче провадження, яке перебуває (перебувало) на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку, приймається до виконання визначеним Міністерством юстиції України органом державної виконавчої служби на підставі доручення або резолюції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень, якому підпорядкований визначений Міністерством юстиції України орган державної виконавчої служби, які надаються за результатами розгляду звернення сторони виконавчого провадження або іншої особи або доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець зазначає, що їх відділом отримано доручення № 40701/26-40, винесене 24.05.2023 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про передачу до них на виконання виконавчого провадження № 15348810 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4464/09 Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 розділу ХV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 Міністерства юстиції України від 02.04.2012 якщо відповідно до заяви боржника виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території України, необхідно відновити у зв`язку з наміром боржника виконати рішення або необхідністю припинення заходів примусового виконання рішень, таке виконавче провадження може бути відновлено без дубліката виконавчого документа.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельников О.А. 05.06.2023 здійснив нарахування суми боргу аліментів за період з 14.04.2020 по 29.11.2000 (дата досягнення молодшою дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття) в розмірі 34 102,79 грн. Розрахунок проведено з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України (а.с. 35).

Як встановлено судом, розрахунок виконавцем Мельниковим О.А. виконано виходячи із суми боргу, яка зафіксована в постанові начальника Бердянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області від 13.04.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, станом на 13.04.2020 у розмірі 25 500 грн. (а.с. 120).

Відповідно до розпорядження державного виконавця № 15348810 від 05.06.2023 та платіжної інструкції № 4379 від 05.06.2023 боржник ОСОБА_2 сплатив суму боргу в розмірі 34 102,79 грн. (а.с. 38-39).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Як вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, діти на яких було стягнуто аліменти вже повнолітні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 108-109).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова О.А., а саме, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 15348810, вчинені відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця.

При розгляді питання щодо перерахунку суми боргу з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 28 серпня 2018 року та в подальшому стягувати аліменти з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження», суд виходить з такого.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та відповідно до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами ч.ч. 1-4, ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

В силу вимог ч.13 цієї статті довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу вимог ч.1 ст.448 ЦПК України та п.а ч.1 ст.449 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Скаржник зазначає, що заява про перерахунок була написана до державного виконавця 02.06.2023, але згідно фіскального чеку № 0051, лист до відділу був надісланий тільки 06.06.2023, отже після закриття провадження по справі.

Окрім того, суд враховує, що стягувач не надала суду довідок з розрахунками про наявність заборгованості зі сплати аліментів за період перебування виконавчого провадження в м. Бердянськ та/або доказів того, що за час перебування виконавчого провадження у провадженні Бердянського МВ ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області з 2009 року, вона зверталася до ВДВС або суду із скаргами на дії Бердянського ВДВС щодо неправильних розрахунків аліментів.

Отже, без доступу до матеріалів виконавчого провадження суд не має можливості перевірити правильність нарахування аліментів за минулі роки.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення Примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції Мельникова О.А. щодо непроведення перерахунку та закінчення виконавчого провадження № 15348810, слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 259,260,451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника адвоката Амельченка Дем`яна Дем`яновича, на рішення та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи особа, рішення та бездіяльність якого оскаржуються державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення Примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно- Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Мельников Олег Андрійович (адреса місцезнаходження : м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, буд.164), боржник ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2024 року.

Суддя: Н .Г.Скользнєва