Справа № 490/670/24
Провадження № 2/489/1010/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем Савковою К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження з повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

встановив:

29.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти на утримання матері (опікуна) дитини-інваліда в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач тривалий час мали стосунки, внаслідок яких у них народилась дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З грудня 2020 року дитина має статус інвалід з дитинства через зорові вади. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з утримання та виховання дитини та не надає жодної матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на утримання дружини - не зважаючи на те, вона проживає з донькою, яка має статус дитини з інвалідністю та не може обходитись без постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим позивачка призначена її опікуном та здійснює постійний догляд за нею. При цьому відповідач є фізичною здоровою особою, працездатний, отримує офіційний високий дохід та стан його здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти.

ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дитини та на власне утримання до досягнення донькою повноліття, тому звернулась із даним позовом до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Відповідно до змісту позову заявила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання матері (опікуна) дитини-інваліда в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трьох років не визнав.

Також повідомив суд та надав копію судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2024 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 березня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача та оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

Як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем, малолітня донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 про призначення опікуна дитини з інвалідністю, ОСОБА_1 з 29.12.2020 року є опікуном дитини з інвалідністю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами частини першої статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої наведеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення статті 180 СК України, відповідно до яких обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що позивач самостійно утримує дитину, яка має інвалідність, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відсутність доказів непрацездатності відповідача та неможливості надання матеріальної допомоги, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки Майї в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для утримання і гармонійного розвитку дитини.

Крім того, відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Оскільки позивачем не надано доказів необхідності надання дитині постійного стороннього догляду, крім посвідчення про призначення опікуна, суд вважає за необхідне відмовити у частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Також, суд бере до уваги, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2024 вже стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 березня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, з відповідача буде стягуватися 50% з усіх видів його доходів та заробітку аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 88 СК України передбачено, що позивачка має право на своє утримання із зазначених обставин за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів, які будуть перевищувати 50% усіх видів його доходів та заробітку є надмірним тягарем та буде порушувати його права.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 29.01.2024 і до досягнення нею повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , Польща;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 25.04.2024.

Суддя Г.С.Костюченко