Справа № 450/2536/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/2374/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

з участю:позивача ОСОБА_1 , 3-ої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/2536/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної військової адміністрації, третя особа Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 ,- про зобов`язання визнати неправомірною державну реєстрацію юридичної особи

в с т а н о в и в :

30 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської районної військової адміністрації, з участю третіх осіб: Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 , про зобов`язання визнати неправомірною державну реєстрацію юридичної особи.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської районної військової адміністрації, третя особа Приватна агрофірма «Нива», ОСОБА_2 про зобов`язання визнати неправомірною державну реєстрацію юридичної особи.

Роз`яснено позивачу право на звернення з позовною заявою про визнання незаконними рішень державного реєстратора до Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .. Вважає ухвалу суду незаконною. Зазначає, що він оскаржує факт надання новоствореному суб`єкту господарювання ПАФ «Нива» ЄДРПОУ, яке мав інший субєкт АС «Нива» і вважає, що дана справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до Пустомитівського районного суду Львівської області.

08 січня 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України. Стверджує, що ним 04 січня 2024 року було отримано відзив на апеляційну скаргу, який жодним чином не спростовує доводів його апеляційної скарги.

19 січня 2024 року від директора ПАФ «Нива» - Данчишина Й.А. надійшло заперечення на апеляційну скаргу щодо її безпідставності. Зазначає, що він та ПАФ «Нива» вважають законною реєстрацію юридичної особи, а також, що при її реєстрації не було допущено з боку державного реєстратора жодних порушень. Вважає доводи апеляційної скарги надуманими. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що даний спір виник унаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, такими критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 19 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за виключенням, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Звертаючись до суду з даним позовом до Львівської районної військової адміністрації, позивач ОСОБА_1 просив:

-визнати неправомірною державну реєстрацію ПАФ «Нива», проведену 29 березня 2000 року Пустомитівською районною державною адміністрацією;

-зобов`язати відповідача зняти з державної реєстрації ПАФ «Нива» з ідентифікайним кодом 00854363;

-зобов`язати відповідача внести в державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань АС «Нива» з ідентифікайним номером 00854363, що була зареєстрована.

Таким чином, спір у цій справі стосується виключно проведення державної реєстрації перереєстрації юридичної особи та не є спором про право.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що такі вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв"язку з чим, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 потрібно залишити без задоволення, а ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2023 року - без змін.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк