КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/2469/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5190/2024Головуючий у суді першої інстанції - Притула Н.Г. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .. Дитина проживає з матір`ю та відповідно перебуває на її матеріальному забезпеченні. Відповідач не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню дитини, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює утримання спільної з відповідачем дитини та для захисту прав дитини звернулась до суду з цим позовом (а.с. 1-3).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 500,00 грн з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 21.01.2022 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 48-51).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1 150,00 грн, оскільки він є інвалідом по зору з дитинства. З пенсійного посвідчення та довідки МСЕК, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання, безтерміново. Розмір його пенсії становить 2 300,00 грн щомісячно, тому визначений судом розмір аліментів у сумі 3 500,00 грн є неможливим, оскільки іншого доходу не має, як не має й будь-якого рухомого або нерухомого майна. Проблеми із зором не дають можливості влаштуватись на роботу, оскільки роботодавці не бажають працевлаштовувати особу з інвалідністю, для якої необхідно створювати особливі, виключно безпечні умови праці.

Також, позивач звертаючись до суду з даним позовом, самостійно визначила обсяг та достатність розміру аліментів, при цьому, не надала доказів понесення нею витрат на утримання дитини у заявленому розмірі.

Окрім того, ОСОБА_1 проживає разом із батьками пенсіонерами (батько є інвалідом ІІ групи), тому відповідач вважає, що має ще допомагати своїм батькам, а не тільки сину, що при пенсії у розмірі 2 300,00 грн є майже неможливим (а.с. 54-58).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним та не має інших осіб на утриманні.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2007 між сторонами було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 29.01.2013.

Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками дитини є - ОСОБА_1 - батько та ОСОБА_2 - мати.

Згідно довідки до Акту МСЕК від 11.11.2005 ОСОБА_1 є інвалідом по зору з дитинства та встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 29).

Із довідки про доходи з Пенсійного фонду України № 440114 вбачається, що за період з грудня 2021 року по травень 2022 року відповідач отримав пенсію по інвалідності у загальному розмірі 13 500,00 грн (грудень-лютий 2021 по 2 200,00 грн, березень-травень 2022 по 2 300,00 грн) (а.с. 31).

За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що батьки мають рівні права щодо належного забезпечення, виховання та розвитку дитини, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів.

Однак, вирішуючи питання щодо їх розміру, судом не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач працює та отримує інший дохід окрім пенсії по інвалідності, тому призначаючи до стягнення аліменти у розмірі 3 500,00 грн, є ймовірність утворення заборгованості з огляду на те, що розмір отриманої пенсії становить на 1 200,00 грн менше ніж заявлений розмір аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 618,00 грн, з 1 липня - 2 744,00 грн, з 1 грудня - 2 833,00 грн.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження іншого доходу відповідача окрім пенсії по інвалідності, яка є значно меншою ніж заявлений розмір аліментів, та враховуючи, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня встановлено у розмірі 2 744,00 грн, а також те, що розмір аліментів, що підлягає стягненню не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому апеляційний суд доходить висновку про зміну рішення суду першої інстанції, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину у розмірі 1 372,00 гр.

Щодо доводів апеляційної скарги, про добровільну матеріальну допомогу, а також проживання відповідача разом із своїми батьками пенсіонерами, які потребують допомоги, то слід зазначити наступне.

Згідно ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Отже, аналізуючи норми матеріального права, що регулюють належне виховання дитини обома батьками, слід дійти висновку, що аліменти це вид батьківської відповідальності, яка може бути сплачена за наслідком укладеного договору між батьками, яким буде визначатись розмір аліментів, або за рішенням суду. Контроль за виконанням батьківського обов`язку забезпечує держава.

У даному випадку, дійсно, в матеріалах справи містяться квитанції про перерахування грошових коштів на рахунок позивача, однак, добровільна допомога дитині батьком, який проживає від неї окремо, не позбавляє матір права звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у визначеному законом порядку.

Посилання апелянта на те, що він є інвалідом по зору з дитинства, і зазначені обставини перешкоджають йому працевлаштуватись, тому іншого доходу окрім пенсії не має, а також те, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери не має правового значення, оскільки апеляційний суд стягнув аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, визначеному законом.

У свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити з підстав викладених у цій постанові.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року змінити, шляхом зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 3 500(три тисячі п`ятсот),00 грн на 1 372(одна тисяча триста сімдесят два),00 грн з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 21 січня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова