Справа № 275/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що з 1968 року по 27 серпня 2003 року заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу у них народилося двоє дітей - донька ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому 27.08.2003 шлюб з ОСОБА_3 було розірвано, однак вони продовжували проживати однією сім?єю за однією адресою, вести спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати, подружні взаємні права та обов?язки, тобто продовжували існувати відносини, притаманні подружжю.

21.06.2007, під час спільного проживання заявниці і ОСОБА_3 ними було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га на якій він розташований.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після його смерті є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Діти вирішили щоб заявниця, їх мати, одноособово прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даною заявою, адже встановлення факту проживання зі спадкодавцем надасть можливість заявнику належним чином оформити спадщину після померлого.

Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 05.01.2024 відкрито окреме провадження у цивільній справі, задоволено клопотання про виклик свідків та витребувано докази, які надані суду 11.01.2024 та 12.02.2024.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без їх участі, підтримав заявлені вимоги про встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_3 однією сім`єю.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначають, що вимоги заяви підтримують.

На підставі положень ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглядає справу без участі ості, що не з`явились.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Національне законодавство, що підлягає застосуванню

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом частини другої 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч .ч. 1 та 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 та копій паспортів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (треті особи у справі) є дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-20 ).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 27.08.2003, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с. 7).

Згідно договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 21.06.2007 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбали житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15234467 від 13.07.2007 та витягу з Державного реєстру правочинів власниками житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 21.06.2007 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях (а.с. 9, 10).

Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 02.01.2024 № 12 ОСОБА_1 дійсно зареєстрована з 07.08.2007 та постійно проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75360159 від 09.01.2024 після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалася (а.с. 33, 34).

Згідно відповіді Коростишівського районного відділу у Житомирському районі Житомирської області державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актові записи про шлюб та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по архіву відділу не виявлено. Також повідомили, що під час перевірки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено: 1. ??актовий запис про шлюб №38 від 12.11.1968 року складений виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2. ??актовий запис про розірвання шлюбу № 808 від 27.08.2003 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших актових записів про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відносно вищезазначених громадян - не виявлено.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

П`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Вивчивши заяву та додані до неї документи (докази), підтверджується факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2003 року, що становить не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, вони вели спільне господарство, разом придбали будинок, у якому потім і проживали, діти ОСОБА_3 (єдині можливі спадкоємці попередньої черги за законом) не заперечують встановлення указаних обставин та можливості прийняття спадщини заявницею, заповітів чи спадкової справи після смерті ОСОБА_3 - немає, інших спадкоємців 1-3 черг не встановлено. Тому суд, оцінюючи надані докази в їх сукупності, вважає, що заявником доведено факт її проживання із ОСОБА_3 з 2003 року по 27.10.2023, день смерті останнього.

Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її право на спадкове майно, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, інші спадкоємці не заперечують проти встановлення даного факту, у зв`язку зі встановленням даного юридичного факту, а тому заява підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.08.2003 по 27.10.2023, що становить не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини - в АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Суддя П.В. Миколайчук