19.02.2024 Провадження по справі № 2/940/103/24
Справа № 940/1542/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Мудрик Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 12.01.2024 року відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 15.02.2024 року надав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав частково посилаючись на те, що він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню їхнього спільного з позивачкою сина, намагався надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але позивачка позбавила його такої можливості відхиляючи будь-яку допомогу з його боку. Вважає, що запропонований позивачкою розмір аліментів в розмір 1/4 частини усіх видів його заробітку є завищеним та таким, що не може бути стягнутим, оскільки він має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких він сплачує кошти. Зазначає, що він на даний час офіційно не працевлаштований і тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка. Разом з тим, він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 17-28).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 3).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає за однією адресою з позивачкою, що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади від 18.12.2023 року (а. с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У цій справі суд встановив, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Разом з тим, суд критично оцінює надану відповідачем копію виконавчого листа Володарського районного суду Київської області від 09.12.2019 року в цивільній справі № 364/1284/19 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, оскільки відповідачем не надав суду доказів того, що даний виконавчий лист був пред`явлений до виконання, а також, що в нього наявні аліментні зобов`язання перед іншими особами.

Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй належні умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, досліджені докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 79, 84, 180-183 СК України, статтями 10, 12, 81, 141, 178, 276, 354, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. МАНДЗЮК