Справа № 211/472/24
Провадження № 2-н/211/113/24
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

встановив:

18 01 2024 заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України, серед іншого, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Далі воєнний стан продовжувався.

Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64«Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягненняне устойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Кабінет міністрів України скасував заборону на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також на стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги ( Постанова Кабміну від 29 грудня 2023 р. № 1405 ) . Відповідно до даної постанови мораторій на відключення комунальних послуг продовжуватиме діяти лише на окупованих територіях і там, де тривають бойові дії. Для решти споживачів комунальних послуг, згідно з постановою, відновлено нарахування пені за несплату житлово-комунальних послуг.

Тобто за період з 24 02 2022 по 01 01 2024 діяв мораторій на нарахування відсотків та інфляційних збитків.

Не зважаючи на пряму заборону щодо нарахування штрафних санкцій, починаючи з 24.02.2022 року по 01 01 2024 року , як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить стягнути з боржника інфляційні збитки та відсотки за користування грошовими коштами в тому числі за період з 01.02.2022 по 01.01.2024.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції за період з 01 02 2022 по 01 01 2024 не є безспірними, враховуючи положення чинного законодавства, а тому такі стягнення не можуть бути проведені в безспірному порядку, в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, а також те, що з пред`явлених вимог вбачається спір про право, суд вважає необхідним відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами третім-шостим частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 163, 165,166 ЦПК України, -

ухвалив:

відмовити у видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С. В. Ткаченко