Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3456/23
Провадження № 2/935/278/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю: позивача - ОСОБА_1 та її представника адвоката Косенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради, третя особа - Коростишівська державна нотаріальна контора, про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності в порядку спадкування, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд:

скасувати рішення про державну реєстрацію від 01.10.2015 № 24932508, яке прийняте державним реєстратором Кургіною Оленою Олександрівною, Коростишівське районне управління юстиції, Житомирська область;

визнати за нею право власності в порядку спадкування на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку сері ЯА №131590, виданого 30 березня 2006 poкy Коростишівською райдержадміністрацією Шевчук Таїсії Олександрівні, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов?язати будь-кого з державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, провести державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 та після її смерті вона звернулася до Коростишівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу №26/2022 до майна померлої тітки. Вказує, що заповітів ОСОБА_2 , не складала, коло спадкоємців після її смерті складає вона, як племінниця померлої за правом представлення (батько якої та брат померлої ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Зазначає, що 15 березня 2023 року вона звернулася до Коростишівської державної нотаріальної контори з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №131590, виданого 30 березня 2006 року Коростишівською райдержадміністрацією ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено на підставі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями щодо належності цього майна спадкодавцеві. Пояснює, що у відомостях з Державного ресєтру речових прав на нерухоме майно зазначено, що право власності на вказану земельну ділянку вже зареєстровано за позивачем на підставі зазначеного вище державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №131590, виданого 30.03.2006 року Коростишівською райдержадміністрацією ОСОБА_2 , тобто вказаний запис вчинено безпідставно. Така невідповідність порушує спадкові права позивача та унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її тітки.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Косенко Т.В., в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з наведених підстав.

Позивач пояснила, що була опікуном своєї тітки та доглядала за нею. Вказала, що є єдиною спадкоємицею, однак через наявні суперечності в Державному ресєтрі речових прав на нерухоме майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну земельну ділянку. Пояснила, що зверталася до державного реєстратора та Мінстерства юстицій з метою отримання пояснень стосовно тієї обставини, яким чином вона вказана власником земельної ділянки на підставі державного акту на право власності, яке видано її тітці ОСОБА_2 , однак її заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого строку. Вказує, що реєстраційні дії були вчинені у період коли вона була призначена опікуном ОСОБА_2 та така помилка реєстратора щодо внесення її як власника земельної ділянки, могла бути вчинена під час укладення між нею як орендодавцем та ФГ «ВІЛІЯ» договору оренди вказаної земельної ділянки від 30.09.2015 року.

Відповідач Коростишівська міська рада в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - міський голова Коростишівської міської ради Іван Кохан надіслав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, щодо розгляду заявлених вимог покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - завідувач Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакова М.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Будь-яких інших заяв доповнень, уточнень, пояснень та клопотань на адресу суду не надходило.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 березня 2006 року на підставі розпорядження Коростишівської райдержадміністрацієї від 04.02.2004 року №252 ОСОБА_2 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯА №131590 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252 (а.с. 14).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №325691849 від 14.03.2023 року слідує, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0252, площею 5,4704 га, що знаходиться на території Віленьківської сільської ради, зареєстровано 30.09.2015 року за ОСОБА_1 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №131590 від 30.03.2006 року.

Відомості до реєстру внесено рішенням державного реєстратора Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області Кургіною О.О., індексний номер рішення:24932508 від 01.10.2015 року.

Згідно наявних відомостей у вказаному вище витязі з Державного реєстру прав на нерухоме майно у розіділі про зареєстровані інші речові права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0252 вбачається, що 30.09.2015 року рішенням державного реєстратора Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області Кургіною О.О., індексний номер рішення:24932804 від 01.10.2015 року, внесено відомості про реєстрацію права оренди земельної ділянки за ФГ «ВІЛІЯ», (орендар) , згідно укладеного 23.01.2015 року договору з ОСОБА_1 (орендодацеь) (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №4324, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слідує, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного сатану громадян щодо актового запису про народження від 23.03.2022 року слідує, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 23.03.2022 року слідує, що ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції внесено відповідний запис №0.

Постановою державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори Ломакової М.І. від 15 березня 2023 року № 02/31/182 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосполарського виробництва, площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №131590, виданого 30 березня 2006 року Коростишівською райдержадміністрацією ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з не поданням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Вказано, що нотаріальну дію не може бути вчинено через суперечності між заявленими та вже заресстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

Таким чином, власник нерухомого майна перестає бути володільцем цього майна лише в разі припинення державної реєстрації його права власності та перереєстрації цього права за іншою особою.

Пунктом 1 частини 1статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, зміст ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що законодавець встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналізуючи наведене вище державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Фактично, позивач просить скасувати рішення про державну реєстарцію від 01.10.2015 року № 24932508, прийняте державним реєстратором Кургіною О.О., яким право власності на земельну ділянку площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252 зареєстроване за нею же.

Вказана вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за позивачем не є необхідною для відновлення її права, оскільки однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Щодо вимоги про зобов`язання будь-якого з державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень провести державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,4704 га, кадастровий номер: :05:000:0252, суд дійшов висновку, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до відповідного реєстратора як підстава проведення реєстраційної дії в установленому законом порядку не потребує додаткового зобов`язання щодо внесення змін, тим більше таке зобов`язання не може бути спрямоване на невизначене коло реєстраторів. Крім того позивачем не надано будь-яких доказів наявних перешкод чи неможливості виконати рішення суду реєстратором або відмови у здійсненні реєстраційних дій.

Водночас, суд, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності та в сукупності, враховує те, що позивач ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки з кадастровим номером: :05:000:0252, площею 5,4704 га, що знаходиться на території Віленьківської сільської ради, не має змоги та позбавлена можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями щодо належності цього майна спадкодавцеві. При цьому спадкова справа заведена за заявою позивача ОСОБА_1 , інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися, вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами, тому суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визнання права власності на вказану вище земельну ділянку за позивачем слід задовольнити. На переконання суду, з урахуванням обставин даної справи, ухвалення рішення про визнання права власності на спадкове майно стане ефективним способом реалізації своїх спадкових прав позивачем, оскільки в інший спосіб захистити своє право позивач не має можливості, тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного вище і керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 258,259,263-265,268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :05:000:0252, площею 5,4704 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позову щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2015 №24932508 та зобов`язання вчинити дії, -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Коростишівська міська рада, , місцезнаходження: вул. Дарбіняна, 11, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Третя особа: Коростишівська державна нотаріальна контора, ЄДРПОУ: 02883765, місцезнаходження: вул. Соборна Площа, 18, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Повне судове рішення скалдено 31.01.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО