Справа № 216/5888/20
Провадження 2-з/216/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міський районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лівицького Олександра Миколайовича про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - заявник, позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення коштів одержаних за нікчемним правочином та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення недійсним правочину, як такого, що вчинено внаслідок зловмисної домовленості.

23.02.2024 року, через канцелярію суду, було отримано заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лівицького Олександра Миколайовича про забезпечення позову, яку він обґрунтовує наступним: 10 травня 2022 року Дніпровським апеляційним судом по справі №177/1497/20 ухвалено постанову, якою Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2021року змінити в частині розміру грошової компенсації вартості легкового автомобіля марки «MITSUBISHI», моделі «ASX»,2015 poку випуску, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшивши цей розмір з 246000 гривень 00 копійок до 169960 (ста шістдесяти дев`яти тисяч дев`ятсот шістдесяти) гривень 00 (нуль) копійок.

04.10.2022 Покровським ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) ухвалено Постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому проваджені ВП №69972720 на підставі виконавчого документу №177/1497/20, 2/177/207/21 виданого 31.05.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

31 жовтня 2017 року між заявником та стягувачем було укладено договір про розподіл спільного майна між подружжям, згідно якого заявник повинен був сплатити половину коштів, а саме 10000 доларів США (десять тисяч доларів США).

Одною із умов Договору було сплата заявником частки компенсації за спільне майно ОСОБА_2 у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року по справі № 212/9411/18 скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року, ухвалено нове рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Визнати недійсним договір про розподіл спільного майна між подружжям від 31 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Але, 31 жовтня 2017 року заявник сплатив стягувачу 7500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США, про що отримав розписку від стягувана про отримання зазначених коштів із зазначенням дати, а саме 31.10.2017 року.

Також, 01.10.2019 заявник сплатив стягувачу 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) доларів США, про що отримав розписку від стягувача про отримання зазначених коштів із зазначенням дати, а саме 01.10.2019 року.

Як зазначалося вище, на виконанні у Покровському ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) знаходиться постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2022 року.

Заявник вважає за необхідність надати до суду заяву про забезпечення позову, яким зупинити виконавчі дії, оскільки невжиття заходів зупинення стягнення на підставі оскаржуваного вищезазначеного виконавчого листа може ускладнити ефективний захист заявником своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого документу, оскільки за рішенням вищезазначеного Криворізького районного суду Дніпропетровської області йдеться стягнення за автомобіль і в даному позові йдеться про стягнення коштів за той же автомобіль, за який було заздалегідь оплачено.

Просить суд заборонити Покровському ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчиняти будь-які дії щодо майна ОСОБА_1 , грошових коштів, на його відкритих фінансових рахунках на яких накладено арешт.

Зупинити стягнення у виконавчому проваджені ВП №69972720 на підставі виконавчого документу №177/1497/20, 2/177/207/21 виданого 31.05.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «ASX»,2015 року випуску.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного:

Згідно ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача, так і боржника.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження до компетенції виконавця, а не суду. Не наділено суд правом зупинення виконавчого провадження та виконавчих дій і нормами ЦПК України.

Передбачене п.6 ч.1ст. 150 ЦПК України зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в порядку позовного провадження в якості заходу забезпечення позову у разі, коли порушено питання про перегляд рішень, на підставі якого виданий цей виконавчий лист, що не відповідає даному випадку, оскільки рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, є остаточним та набрало чинності.

Враховуючи вищенаведене, заява адвоката Лівицького Олександра Миколайовича, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.34, 38 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лівицького Олександра Миколайовича про забезпечення позову по справі № 216/5888/20 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.В. БУТЕНКО