1Справа № 209/5264/23 2/335/682/2024
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Макарова В.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено Кредитний договір.

26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського округу Київської області Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис № 239757, у зв`язку із боргом за кредитним договором, у кладеним між позивачем та відповідачем і запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 17684,20 грн.

13.08.2021 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тоцькою А.Ю., на підставі виконавчого напису № 239757 від 26.06.2023 року, було відкрито виконавче провадження № 66495256.

ОСОБА_1 вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватним нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача. Так, при оформленні виконавчого напису представниками відповідача не було надано приватному нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису та відповідно документів, що були надані нотаріусу, а тому очевидним є те, що з дня виникнення права вимоги за вказаним кредитом минуло більше трьох років, з моменту останнього платежу. Заборгованість яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування.

Крім того, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом був вчинений із порушенням вимог діючого законодавства.

Таким чином, позивач вважає за необхідним та просить суд визнати виконавчий напис № 239757 від 26.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.10.2023 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді від 05.12.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

13.12.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви

Ухвалою судді від 13.12.2023 року, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам для подання письмових пояснень щодо позову та відзиву. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Позивач про розгляд справи повідомлялась у встановленому порядку, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 11.01.2024 року. 14.09.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» про розгляд справи повідомлялась у встановленому порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

30.01.2024 року від директора ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» Провотар О.А. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій він визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 239757 від 26.06.2021 року, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 537,00 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн., а також клопотання про врегулювання спору за участю судді. В обґрунтування клопотання зазначено, що даний спір можливо вирішити у мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим пропонує вирішити даний спір на таких умовах: у разі сплати коштів у розмірі 6000 грн. на їх розрахункові рахунки у строк до 18.00 год 27.03.2024 року, частина заборгованості у розмірі 11684.20 грн буде списана, а заборгованість за кредитним договором вважатиметься такою, що погашена у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем здійснення діяльності, яке повернулось з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить довідка про причини повернення та рекомендоване повідомлення.

29.01.2024 року на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калініч Олени надійшло клопотання від 24.01.2024 року № 07/28.7-31/10100 про розгляд справи без участі представника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Треті особи письмові пояснення щодо позову не подали.

Ухвалою судді від 26.02.2024 року, у задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, а також заяви про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у даному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін та третіх осіб без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 26.06.2021 року та зареєстрованим у реєстрі за № 239757, приватний нотаріус пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами», якому ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3964759 від 25.12.2020 року, укладеним між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року включно, яка складається з: 6000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 11659,20 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 25,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості становить 17684,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ТзОВ «Фінансова компанія «Управління активами» звернувся до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення.

Постановою від 13.08.2021 року державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тоцькою А.Ю. відкрито виконавче провадження № 66495256 з примусового виконання виконавчого напису № 239757, виданого 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості в загальній сумі 17684,20 грн., а також вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 1768,42 грн.

Позивач заперечує щодо наявної у неї перед відповідачем вказаного у виконавчому написі розміру заборгованості. Вказує, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом був вчинений із порушенням вимог діючого законодавства, у зв`язку з цим остання просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія правління активами» судового збору за подання позовної заяви розмірі 537,00 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн. визнав.

Врегулювати спір на підставі взаємних уступок не вдалося.

Вивчивши зміст письмових заяв сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 3964759 від 25.12.2020 року, укладеним між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким переуступлено ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 року на загальну суму 17684,20 грн..

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.2 п. 1 гл. 16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

В п.п. 3.2. п. 3 гл. 16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 року № 2, суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Про те, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі за № № 754/9711/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17.

Наявність спору щодо заборгованості встановлюється судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Всупереч викладеному, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачкою (боржником) ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п. 2.3 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Жодних доказів про належне повідомлення позивачки про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до неї у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Остапенко Є.М. не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» первинні бухгалтерські документи щодо видачі (перерахування) кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

У матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Тобто, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивачки надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника та нотаріально посвідченого договору, на підставі якого така заборгованість нарахована.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка була повідомлена про зміну кредиторів у зобов`язанні (від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТзОВ «Фінансова компанія «Управління активами»), та не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчиняв виконавчий напис.

Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування таких договорів, однак не представляється можливим встановити чи перевірив він наявність правових підстав у ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» стягувати зі ОСОБА_1 суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такі договори про відступлення права вимоги надавалися нотаріусу, такі не надано і суду.

Тобто, ні нотаріально посвідченого кредитного договору, ні договору факторингу, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, які були представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано. Натомість відповідач позов щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав.

Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Остапенком Є.М. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що позивачка отримала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 3964759, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а таким чином, і прийняти визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить правам та інтересам сторін та інших осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, позивачкою вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть їй можливість поновити її порушені права у спосіб встановлений законом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

При цьому, враховує вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підтвердження понесення судових витрат позивачем надано квитанцію ID: 4245-3632-6321-2600 від 06.09.2023 року про сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви.

Відповідно, понесеними судовими витратами є сплачений позивачкою судовий збір за подання позовної заяви. Тому, враховуючи те, що відповідач позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так і щодо розміру сплаченого судового збору, позов визнав, тому з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути 536,80 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позову, оскільки вимоги ці є обґрунтованими, доказово підтвердженими та співмірними з заявленими позовними вимогами, а також повернути позивачці з державного бюджету 536,80 грн. судового збору за подання позову.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року № 996-XIV, гл. 16 р. II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 264, 265, 268, 272-273, 274-279, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 239757, вчинений 26.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в загальному розмірі 17684,20 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. за подання позову.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 536,80 грн. за подання позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», що знаходиться за адресою: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;

Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 51938, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ялтинська, буд. 2.

Суддя В.О. Макаров