справа № 179/425/24
провадження № 2/179/315/24
про залишення позовної заяви без руху
04 березня 2024 року смт. Магдалинівка
Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -
ОСОБА_3 , діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.
Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст 175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 175 КУпАП у позовній частині позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно ч. 3 п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
В порушення вимог ч. 3 п. 4 ст. 175 ЦПК України, у прохальній частині позовної заяви адвокатом Никонова М.О. некоректно зазначено позовні вимоги, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 та визначити право власності ОСОБА_1 на ? частину врожаю насіння соняшника.
Тобто, розмір такої частини зазначено як «? частину». Таким чином, позивачем у прохальній частині позовної заяви не зазначено розмір частки майна, на яку позивач просить визнати право власності, у зв`язку з чим суду неможливо встановити зміст позовних вимог.
Одночасно з цим, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» .
Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати ним судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій, що суддя розцінює як клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Розглядаючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За змістом статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі N 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».
Зміст пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.
Питання поділу спільного майна подружжя не пов`язана з наявністю та/або відсутністю у ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Отже, позовна заява ОСОБА_1 про поділ спільного майна не пов`язана з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій.
Крім того, суддя зазначає, що позивачем взагалі не надано до позовної заяви посвідчення учасника бойових дій, а надано лише довідку з військової частини НОМЕР_1 про перебування ОСОБА_4 на військовій службі з 03.03.2022 року. Дана довідка не є підтвердження статусу учасника бойових дій.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Відповідно до ч.1 п. 2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Всупереч вказаним вимогам закону позивачем не обґрунтовано дійсну вартість спірного майна з посиланням на належні докази та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.
Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.
Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 року № 358.
Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в період шлюбу сторонами було придбане майно, перелік якого вказано в позовній заяві. Однак, позивач не визначив індивідуальні ознаки майна для його ідентифікації, не визначив його вартість із посиланням на відповідні розрахункові документи. Тобто, вартість предметів, зазначених у прохальній частині позовної заяви, є необґрунтованою.
Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.
Виходячи з вищевикладеного, позивачу необхідно надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого та рухомого майна на день звернення до суду та сплатити відповідний судовий збір.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
На підставі викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Никоновою М.О., про поділ спільного майна слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.
При цьому, позивачу на виконання вимог ухвали, потрібно усунути вказані недоліки, надавши відомості про дійсну вартість спірного нерухомого та рухомого майна на момент подачі позову до суду, з урахуванням якої слід визначити ціну позову та сплатити в повній мірі судовий збір, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.
Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чорна