Справа № 592/7692/20
Провадження № 2-др/592/3/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, про компенсацію судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє самостійно, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача - адвокат Кондратенка М.М. у заяві від 18.12.2023 року зазначає про те, що на розгляді Ковпаківського районного суду м. Суми знаходилась цивільна справа №592/7692/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 , третя особа Управління Служби у справах дітей СМР, про поділ нерухомого майна. 13.12.2023р. цим судом задоволено клопотання позивачки та залишено позовну заяву без розгляду.

Серед матеріалів справи, як доказ наявний висновок експерта від 29.06.2022р. №1378/1588/1490, що проведений судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса» Сумське відділення Таранець Т.А. Зазначений висновок було виготовлено за клопотанням Відповідача та саме ним проведено оплату.

Згідно акту розрахунку вартості експертизи (том 2, арк.2) вартість експертизи становить 10 296,60 грн. Також, додатково відповідач просить суд врахувати витрати, що були понесені на залучення спеціаліста - ТОВ «НВП «Промінвестбуд» (том 1, а.с. 92, 93, 99), а саме проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічного паспорту, довідки-характеристики, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості), на що наявний акт здачі-приймання робіт №059 від 30.09.2020р. на суму 4497,51 грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 (том 1 а.с. 92), відповідач заявляв та повідомляв суд, що планує понести ці судові витрати.

Також, у відповідності до договору про надання правової/правничої допомоги від 20.06.2023р. АБ «МАКСИМА КОНДРАТЕНКА» надає правничу допомогу ОСОБА_1 в цивільній справі №592/7692/20.

У відповідності до рахунку-фактури №1 від 18.12.2023р. вартість послуг з надання правничої допомоги склала 10 000,00 грн. У відповідності до акту приймання-передачі №1 від 18.12.2023. сторони узгодили факт надання та обсяг правничої допомоги на суму 10 000,00 грн.

Тому, на підставі ст.141, 142, 133, 270, 246 ЦПК України, просить суд ухвалити додаткове рішення, котрим вирішити питання стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, а саме 10 296,60 грн. за проведення судової експертизи; 4497,51 грн. витрат, пов`язаних з залученням спеціалістів, а також 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

У свою чергу, 04.01.2024 року представник позивачки-адвокат Лебединець Н.І. надіслала до суду заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, про компенсацію судових витрат, оскільки вважає, що у порушення вимог ст. 178 ЦПК України при подачі відзиву на позовну заяву відповідач не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідач протягом розгляду справи в суді не надавав інформацію про розмір витрат, які він поніс чи має понести у зв`язку з розглядом справи, судові дебати не проводились, по справі рішення не виносилось. Представник відповідача посилається в клопотанні на ч.5 ст. 142 ЦПК - відшкодування судових витрат в разі подання необгрунтованого позову. Цей факт не відповідає дійсності. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подано обґрунтовано, в тому числі в інтересах неповнолітньої доньки позивачки та відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, то вони надмірно завищені. Тому просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача. (а.с. 146-147 т.2)

Про час і місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином, представник відповідача надав клопотання про розгляд питання по судовим витратам без його участі, вимоги підтримує.

Інших клопотань не поступало.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання представника відповідача за відсутності сторін та їх представників

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в ухваленні додаткового рішення у вказаній вище справі та відмовити по суті клопотання з таких підстав.

Так, 13.12.2023 року ухвалою Ковпаківського районного суд м. Суми позовну заяву ОСОБА_2 , яка діє самостійно, та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності залишено без розгляду за клопотанням ОСОБА_2 , поданого до суду 05.10.2023 року (а.с. 111 т.2)

18.12.2023 року до суду першої інстанції від представника відповідача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачки судових витрат. (а.с. 125 т.2)

27.12.2023 року позивачка ОСОБА_2 до Сумського апеляційного суду подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 13.12.2023 року. (а.с. 138 т.2)

Як убачається із матеріалів справи, суд за клопотанням відповідача призначив додаткову експертизу ухвалою від 15.06.2021 року (а.с.218-219 т.1), на виконання якої був складений висновок експерта від 29.06.2022р. №1378/1588/1490, а саме судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса» Сумське відділення Таранець Т.А Зазначений висновок було виготовлено за клопотанням відповідача та саме ним проведено оплату.

Згідно акту розрахунку вартості експертизи вартість експертизи становить 10 296,60 грн. (а.с. 2 т.2)

Також, під час розгляду позову, відповідачем був залучений спеціаліст - ТОВ «НВП «Промінвестбуд» (том 1, а.с. 92, 93, 99), а саме проведення технічної інвентаризації, виготовлення технічного паспорту, довідки-характеристики, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості), на що наявний акт здачі-приймання робіт №059 від 30.09.2020р. на суму 4497,51 грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 (том 1 а.с. 92), відповідач заявляв та повідомляв суд, що планує понести ці судові витрати.

Крім цього, у відповідності до договору про надання правової/правничої допомоги від 20.06.2023р. АБ «МАКСИМА КОНДРАТЕНКА» надає правничу допомогу ОСОБА_1 в цивільній справі №592/7692/20. Згідно до рахунку-фактури №1 від 18.12.2023р. вартість послуг з надання правничої допомоги склала 10 000,00 грн. та згідно акту приймання-передачі №1 від 18.12.2023. сторони узгодили факт надання та обсяг правничої допомоги на суму 10 000,00 грн. (а.с. 128-131 т.2)

Слід зазначити, що після проведених експертиз, суд поновив провадження у справі за клопотанням позивачки, інший представник надав заяву про уточнення позовних вимог 21.06.2023 року, 07.09.2023 року під час судового засідання було заявлено клопотання від представника відповідача про відкладення с.з. для ознайомлення з новими вимогами, яке було задоволено та чергове судове засідання призначено на 10.10.2023 року, під час якого головуючий суддя оголосила заяву позивачки ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду, в якій остання зазначила, що вона таким чином користується своїми правами. Суд, з`ясувавши думку представників сторін, за клопотанням адвоката Лебединець Н.І. про надання часу для спілкування із клієнткою-позивачкою з приводу поданої нею заяви та роз`яснення наслідків залишення позову без розгляду, відклав розгляд даної заяви на 14.11.2023 року, а потім на 13.12.2023 року. Оскільки учасники справи не з`явилися, а клопотання від позивачки про відкликання раніше поданої заяви про залишення позову без розгляду не поступало, суд її задовольнив.(а.с.84, 87, 97-98, 106, 112 т.2)

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету. ( ч.3 ст.257 ЦПК України) Суд в ухвалі від 13.12.2023 року не вирішував питання розподілу судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

В свою чергу, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача .

При цьому, процесуальний порядок вирішення судом питання про розподіл судових витрат, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи, у разі залишення позову без розгляду, передбачений ч.ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Так, згідно із ч. 5 ст. 142 ЦПК України, на яку посилається представник ОСОБА_4 як на підставу стягнення судових витрат з позивачки, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необгрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 та від 19 грудня 2019 року у справі № 757/35897/18-ц.

Разом з цим, у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 902/136/21 Верховний Суд дійшов висновку про те, що право на судовий захист гарантовано позивачу Конституцією України, однак реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача. Отримавши звернений до себе позов, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав був змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Так, суд не ухвалював рішення по суті спору між сторонами, а постановив ухвалу про залишення позову без розгляду. Тому, на думку суду, у даному випадку суд не може ухвалити додаткове рішення з питань не вирішених судових витрат.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача ні у відзиві, ні в заяві щодо стягнення витрат на залучення спеціаліста та проведення експертизи, витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивачки були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про компенсацію судових витрат на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України, не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.5 ст. 142 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Максима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, про компенсацію судових витрат відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Катрич