Справа № 128/1623/24
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

УСТАНОВИВ:

22.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявник на підтвердження існування договірних відносин між ним та боржником додав до заяви Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який не містить дати його підписання, реквізитів та підписів сторін.

У пункті 1.3 розділу І даного Типового договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з положеннями, викладеними в частині першій статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, заявник просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 740 грн 63 коп. за період з 01.12.2020 до 30.04.2022, однак в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 2 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України не надає доказів на підтвердження правомірності нарахування суми боргу, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, оскільки Типовий договір розподілу природного газу не містить дати його підписання, реквізитів та підписів сторін. Заява-приєднання споживача послуг (боржника) суду не надана. Тому такий договір не може вважатися договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_1 .

Таким чином, вищевказана заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи наведене, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, доходжу висновку про наявність підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

При цьому суд роз`яснює, що за відсутності між стягувачем та боржником договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, стягувач не позбавлений можливості звернутися до боржниказ вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Частиною другою статті 165 ЦПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 260, 263 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу за заявою з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА