ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 543/241/23

провадження № 61-17611св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі: (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

ТОВ «Баришівська зернова компанія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л.; Кузнєцової О. Ю., Одринської Т. В.,

від 09 листопада 2023 року і виходив з наступного.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ТОВ «Баришівська зернова компанія» про усунення перешкод у користуванні майном та скасування державної реєстрації права оренди на земельні ділянки.

2. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, щоОржицькою державною нотаріальною конторою 01 квітня 2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво про право на спадщину складалося з права на земельну частку (пай) розміром 2, 87 умовних кадастрових гектари, посвідченого сертифікатом серії РН № 807582

від 29 березня 2013 року, виданим ОСОБА_3 , та права на земельну частку (пай) розміром 2, 87 умовних кадастрових гектари, посвідченого сертифікатом серії ПЛ № 0192069 від 27 грудня 1996 року.

3. ОСОБА_2 06 вересня 2017 року уклав договори оренди успадкованих земельних ділянок кадастровий номер :00:014:0274 площею 2, 6315 га та кадастровий номер :00:014:0275 площею 2, 6316 га з ТОВ «Баришівська зернова компанія» строком до 31 грудня 2027 року.

4. На підставі вказаних договорів оренди 15 березня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право оренди ТОВ «Баришівська зернова компанія» на зазначені земельні ділянки.

5. Позивач зазначив, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року, що набрало законної сили 03 травня 2018 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 квітня 2014 року, видане ОСОБА_2 на спадкове майно ОСОБА_3 , було визнане недійсним. На підставі вказаного рішення державним реєстратором проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:014:0274 площею 2, 6315 га, а також припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :00:014:0275 площею 2, 6316 га.

6. Вказував, що ОСОБА_2 та ТОВ «Баришівська зернова компанія»

12 травня 2021 року уклали договори про внесення змін до договорів оренди землі від 06 вересня 2017 року, якими продовжили строк дії договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер :00:014:0274 площею

2, 6315 га та кадастровий номер :00:014:0275 площею 2, 6316 га

до 06 вересня 2037 року.

7. ОСОБА_1 зазначав, що 13 січня 2022 року за ним було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6315 га, кадастровий номер :00:014:0274 яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6316 га, кадастровий номер :00:014:0275, яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області. Підставою для державної реєстрації права власності на зазначені земельні ділянки стало свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2021 року, видане державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори на спадкове майно Теслі Т. Б.

8. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками та скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок ТОВ «Баришівська зернова компанія».

9. ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -

ТОВ «Баришівська зернова компанія», про скасування державної реєстрації припинення права власності на земельні ділянки.

10. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 вказував, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 276077465) від 26 лютого 2021 року, за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з реєстраційним номером 44188537 від 23 лютого 2021 року державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Демченко Р. Ю.

23 лютого 2021 року припинив його право власності (номер запису про право власності 18089811) на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:014:0274 площею 2, 6315 га, яка знаходиться в с. Чутівка Оржицького району Полтавської області. У витязі зазначено, що підставою для реєстрації права власності було розпорядження № 201 від 25 липня 2016 року Оржицької РДА Полтавської області, а підставою для припинення права власності є рішення суду, серія та номер: 543/953/16-ц, прийняте 24 січня

2018 року Оржицьким районним судом Полтавської області, і прийняте 03 травня 2018 року Апеляційним судом Полтавської області.

11. Також за заявою ОСОБА_1 з реєстраційним номером 47867562 від 15 вересня 2021 року державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Демченко Р. Ю. 15 вересня 2021 року припинив право власності (номер запису про право власності 18090808) на 1/2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:014:0275 площею 2,6316 га, яка знаходиться в с. Чутівка Оржицького району Полтавської області. Підставою для реєстрації права власності було розпорядження № 202 від 25 липня 2016 року Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, а підставою для припинення права власності є рішення суду, серія та номер: 2-р/543/2/20, ухвалене 29 вересня 2020 року Оржицьким районним судом Полтавської області.

12. ОСОБА_2 вказував, що державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Полтавської області Демченко Р. Ю. безпідставно, всупереч закону, за заявою ОСОБА_1 припинив його право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:014:0274 та :00:014:0275, за відсутності судового рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію його права власності на вказані земельні ділянки чи визнання недійсними документів, на підставі яких за ним проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, якими є розпорядження Оржицької державної районної адміністрації Полтавської області № 201 та № 202 від 25 липня 2016 року. Стверджував, що були також відсутні судові рішення щодо припинення його права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:014:0274 та :00:014:0275, яке було раніше зареєстроване за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номера записів про право власності 18090808 та 18089811).

13. Позивач за зустрічним позовом вважав, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року, постановою Апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року. а також ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 29 вересня 2020 року у справі № 543/953/16-ц не скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію його права власності на вказані земельні ділянки, не скасовано державну реєстрацію його права власності на вищевказані земельні ділянки, не визнавалося недійсним розпорядження Оржицької державної районної адміністрації Полтавської області № 201 та № 202 від 25 липня 2016 року, не припинялося його право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номера записів про право власності 18090808 та 18089811).

14. З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просив скасувати державну реєстрацію припинення його права власності на спірні земельні ділянки.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

15. Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 28 липня

2023 року, з урахуванням ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року про виправлення описки, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що первісні позовні вимоги не підлягають до задоволення з тих підстав, що ОСОБА_1 не вказав яким чином необхідно усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, тобто взагалі не обрав способу захисту своїх прав. Крім того, суд першої інстанції послався на те, що перехід права власності на земельну ділянку не є підставою для припинення правовідносин за договором оренди, а тому вимоги позивача не ґрунтуються на умовах договору та вимогах чинного законодавства. Договори оренди є чинними.

17. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 місцевий суд виходив з того, що припинення права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_2 проведено у порядку, передбаченому законом, а тому доводи останнього є необґрунтованими. Крім того, суд вказав, що відповідачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, що є окремою підставою для відмови у позові.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

18. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 09 січня

2024 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

19. Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

20. Усунуто перешкоди у користуванні належною на праві власності

ОСОБА_1 земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6315 га кадастровий номер :00:014:0274, яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, та скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Баришівська зернова компанія» щодо земельної ділянки площею 2,6315 га кадастровий номер :00:014:0274, що зареєстроване 15 березня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 30796996.

21. Усунуто перешкоди у користуванні належною на праві власності

ОСОБА_1 1/2 частиною земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6316 га кадастровий номер :00:014:0275, яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, та скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Баришівська зернова компанія» щодо земельної ділянки площею 2,6316 га кадастровий номер :00:014:0275, що зареєстроване 15 березня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 30796138.

22. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог, оскільки підставами заміни сторін у договорі оренди землі можуть бути або правонаступництво, або передача прав за правочином. Договори оренди земельних ділянок були укладені ТОВ «Баришівська зернова компанія» з ОСОБА_2 - особою, яка не мала права вчиняти ці правочини. Реєстрацію права власності орендодавця на спірні земельні ділянки припинено в Державному реєстрі речових прав на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Відтак, договори не створюють жодних юридичних наслідків.

23. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки припинення права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_2 проведено у порядку, передбаченому законом.

Узагальнені доводи касаційної скарги

24. 08 грудня 2023 року ТОВ «Баришівська зернова компанія» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та залишити в силі рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 28 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

25. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановахВеликої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі

№ 2-1383/2010, від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц,

від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 06 квітня 2021 року

у справі № 910/10011/19, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі

№ 355/385/17, у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 692/567/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 715/1615/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

26. Згідно з доводами касаційної скарги, апеляційний суд не встановив, на підставі яких документів ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на земельні ділянки. Полтавський апеляційний суд встановив, що позивач успадкував право на земельні частки (паї), проте не встановив, на яких правових підставах ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:014:0274 та на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:014:0275. Вирішуючи спір, апеляційний суд не встановив факту, що договори оренди землі, які підписані між відповідачами за первісними позовом ОСОБА_2 , ТОВ «Баришівська зернова компанія», є неукладеними або недійсними.

27. Заявник стверджує, що суд апеляційної інстанції неправильно задовольнив похідну вимогу про скасування державної реєстрації права оренди, за відсутності заявленої позивачем основної вимоги про право цивільне. Позивач не заявляв позовних вимог щодо недійсності самого права оренди, водночас ним заявлено лише похідну вимогу щодо скасування реєстрації речового права оренди земельних ділянок. Договори оренди земельних ділянок слід вважати чинними.

28. Заявник стверджує, що обраний позивачем спосіб захисту - скасування державної реєстрації речових прав оренди на земельні ділянки - є неефективним. Ефективним та належним способом захисту прав позивача у цьому спорі мала б бути позовна вимога про визнання недійсними договорів оренди.

29. Заявник звертає увагу на те, що апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на спірні земельні ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 863 від 24 листопада 2021 року, згідно з яким він успадкував не право власності на земельні ділянки, а майнове право на земельну частку (пай). З успадкуванням особою права на земельну частку (пай), у такого спадкоємця автоматично не виникає право власності на земельну ділянку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

30. Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 543/241/23.

31. Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У визначений судом строк відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

32. Оржицькою державною нотаріальною конторою 01 квітня 2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

33. ОСОБА_2 06 вересня 2017 року уклав договори оренди успадкованих на підставі вказаних сертифікатів земельних ділянок кадастровий номер :00:014:0274 площею 2, 6315 га та кадастровий номер :00:014:0275 площею 2, 6316 га з ТОВ «Баришівська зернова компанія»

34. Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року у справі № 543/953/16-ц, що набрало законної сили 03 травня 2018 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 квітня 2014 року, видане ОСОБА_2 на спадкове майно ОСОБА_3 , було визнане недійсним.

35. На підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 січня 2018 року державним реєстратором 23 лютого 2021 року проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :00:014:0274 площею 2, 6315 га.

36. На підставі рішення Оржицького районного суду від 24 січня 2018 року

15 вересня 2021 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :00:014:0275 площею 2, 6316 га.

37. Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності

від 26 лютого 2021 року та від 22 вересня 2021 року.

38. Оржицькою державною нотаріальною конторою 24 листопада 2021 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

39. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво про право на спадщину, складається з права на земельну частку (пай) розміром 2, 87 умовних кадастрових гектари, посвідченого сертифікатом серії РН № 807582

від 29 березня 2013 року, виданим ОСОБА_3 , та права на частини земельної частки (паю) розміром 2, 87 умовних кадастрових гектари, посвідченого сертифікатом серії ПЛ № 0192069 від 27 грудня 1996 року, яке належало

ОСОБА_5 та яке успадкувала ОСОБА_3 .

40. 13 січня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6315 га, кадастровий номер :00:014:0274, яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області та право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6316 га, кадастровий номер :00:014:0275, яка розташована на території Чутівського старостинського округу Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області.

41. Зазначені обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 січня 2022 року та від 18 лютого 2022 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

43. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу.

44. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

45. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

47. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

48. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

49. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (стаття 792 ЦК України).

50. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

51. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

52. За частиною першою статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

53. За правилом частини п`ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

54. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

55. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»).

56. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України).

57. Правочином є перш за все вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

58. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

59. Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

60. У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (пункти 7.17 - 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

61. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування (частини перша, третя статті 16 Закону України «Про оренду землі»).

62. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

63. Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

64. У статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

65. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

66. Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

67. Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

68. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 ЦК України).

69. За загальним правилом саме власник тієї або іншої речі, реалізовуючи право власності, укладає договір найму. Він може це здійснювати безпосередньо або ж за допомогою представника. Проте, не виключається укладення договору найму й особою, якій належать майнові права на предмет найму.

70. Для визначення того, хто може бути орендодавцем в договорі оренди земельної ділянки, не виключається застосування положень частини першої статті 761 ЦК України (особа, яка має майнові права).

71. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження

№ 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження

№ 12-304гс18).

72. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що припинення права власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_2 проведено у порядку передбаченому законом. ОСОБА_2 судові рішення не оскаржує.

73. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

74. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

75. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалюючи в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов загалом обґрунтованого висновку, що право власника земельної ділянки є порушеним, оскільки він не виявляв наміру укладати договори оренди земельних ділянок з ТОВ «Баришівська зернова компанія», не підписував таких договорів.

76. Судами безспірно встановлено, що 13 січня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6315 га, кадастровий номер :00:014:0274, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 6316 га, кадастровий номер :00:014:0275.

77. Враховуючи, що власником вказаних вище земельних ділянок є ОСОБА_1 , а договори оренди земельних ділянок, укладені ТОВ «Баришівська зернова компанія» з ОСОБА_2 , тобто з особою, яка не мала права укладати правочини щодо передачі в оренду земельних ділянок, договори оренди від 06 вересня 2017 рокуне можуть виступати підставою для виникнення у товариства права оренди земельних ділянок. Таким чином, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що у ТОВ «Баришівська зернова компанія» відсутнє право оренди спірних земельних ділянок.

78. Заявником не спростовано правомірність набуття ОСОБА_1 у власність вказаних земельних ділянок у порядку спадкування, а також тієї обставини, що належне йому майно було передано в оренду особою, яка не мала законних підстав розпоряджатися спірними земельними ділянками. Тому апеляційний суд дійшов обґрунтованих висновків про необхідність захисту майнових прав позивача за первісним позовом шляхом усунення перешкод у користуванні належною на праві власності ОСОБА_1 земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6315 га кадастровий номер :00:014:0274, та 1/2 частиною земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6315га кадастровий номер :00:014:0275.

79. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, є підставою для припинення відповідних прав чи обтяжень.

80. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

81. Висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які посилався заявник у касаційній скарзі, не входять у суперечність з висновками апеляційного суду у цій справі.

82. Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на правильність висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог не впливають.

83. Колегія суддів, надаючи оцінку оскарженому судовому рішенню на предмет законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, оскільки суд правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

84. Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» залишити без задоволення.

2. Постанову Полтавського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович