Справа № 180/145/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.,

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Марганець, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, в письмовому провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Повалій Олена Василівна звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Марганецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

За час роботи на даному підприємстві він отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів, відсутність денного освітлення, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, вимушена робоча поза сприяли розвитку професійних захворювань.

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2013 року Серія АБ № 0007605 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 55%, з яких: первинно: 30%-радикулопатія, 15%-ХОЗЛ, 5%- туговухість. повторно: 5% - трудове каліцтво.

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 18 листопада 2013 року Серія АВ №0037731 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності.

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії від 06 листопада 2018 року Серія 12 ААА №054111 позивачу повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 55%, з яких: 30%-радикулопатія, 15%-ХОЗЛ, 5%-туговухість, 5% - трудове каліцтво.

Згідно довідки медико- соціальної експертної комісії від 06 листопада 2018 року Серія 12 ААА №738857 позивачу повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності.

Зазначила, що вищевказаними довідками МСЕК також передбачається 5% втрати працездатності за виробничою травмою, згідно Акту форми Н-1, однак вказане не є предметом даного позову. Даний позов пред`являється саме з підстав отримання позивачем професійних захворювань та втрати ним через це працездатності на 50%.

Внаслідок втрати професійної працездатності вважає, що в ОСОБА_1 наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність; у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою та болями. Він не може повернутись до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному стані., який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині Через захворювання він багато часу знаходиться на лікуванні. Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 245 000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в письмовому провадженні. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у повному обсязі. Вважають позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ "Марганецький ГЗК" необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що Позивач працював у акціонерному товаристві "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - AT «Марганецький ГЗК»), під час праці захворів на професійні: захворювання про, що свідчать виписки МСЕК на які посилається Позивач, згідно до яких Позивачу вторинно встановлено втрату професійної працездатності, при цьому Позивач не надає до суду жодного доказу щодо первинного встановлення втрати професійної працездатності , що виключає можливість встановити належного Відповідача у даній справі. В позові Позивач помилково розмежовує підстави позову та зазначає, що позов пред`являється з підстав отримання позивачем професійних захворювань без урахування виробничої травми, посилаючись при цьому на консолідований документ - довідку Медико-соціальної експертної комісії від 06 листопада 2018 року Серія 12 ААА № 054111 згідно до якої позивачу повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 55% з яких: 30% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ, 5% -туговухість, 5% - трудове каліцтво, при цьому звертає увагу суду на те, що жодним законодавчим актом не передбачено розмежування моральної шкоди при ушкодженні здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків. Крім зазначеного, підставою відшкодування моральної шкоди працівнику є доведеність сукупності наступних обставин:-факту порушення прав працівника у сфері трудових відносин, як наслідку протиправного винного діяння підприємства; -факт заподіяння працівникові моральної шкоди у вигляді моралі страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи потребі у доклад додаткових зусиль для організації свого життя,-наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними дії бездіяльністю підприємства та завданою моральною шкодою; обґрунтованість розміру моральної шкоди та його підтвердження відповідними доказами. Однак, в даному випадку позивач, стверджуючи про заподіяння йому моральної шкоди, не наводить жодних доказів, якими підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань, що унеможливлює задоволення позовних вимог. Також щодо не наведення позивачем жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань необхідно зауважити, що згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справ, дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронні доказами;-висновками експертів; - показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобі доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ст.78 ЦПК України. В даному випадку єдиним допустимим засобом доказування наявності (спричинення моральної шкоди у позивача в результаті виробничої травми є висновок експерта за наслідками проведення відповідної експертизи.

Проте, як в позові так і в матеріалах справи відсутній будь-який висновок експертизи або експертного дослідження з даного приводу, в тому числі позивачем не заявляється в межах його процесуальних прав клопотання про призначення йому психологічної експертизи, що у підсумку свідчить про недоведеність та непідтвердження належними та допустимим доказами обставин заподіяння позивачу моральної шкоди, а також розміру компенсації за завдану моральну шкоду, тобто про необґрунтованість заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 245 000,00 грн.. Крім того, при вирішенні питання про встановлення факту моральної шкоди, необхідно виходити з наступних обставин:-характеру каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; - ступеня втрати професійної працездатності у відсотках; - інших документів і наявних відомостей про потерпілого. Відповідно до первинних Висновків МСЕК Позивач частково втратив професійну працездатність по професії але не втратив спосіб вести звичайний образ життя. Вважають, що наявність неправомірних дії чи бездіяльності або вини власника підприємства або уповноваженого ним органу по відношенню до позивача не вбачається. Тобто, умови відповідальності власника або уповноваженого ним органу. протиправність дії або бездіяльність (невиконання або неналежне виконані трудових обов`язків) та вина, відсутні. У зв`язку з чим немає підстави виникнення відповідальності, через відсутність самого правопорушення. Зазначають, що відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди є доходом позивача, який є об`єктом оподаткування, відповідно до п.п.164.2.14, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України , до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Марганецьким державним гірничо-збагачувальним комбінатом, правонаступником якого на даний час є Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 , заведеної 12 листопада 1977 року на ОСОБА_1 .

За час роботи на даному підприємстві він отримав хронічні професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 18 листопада 2013 року Серія АБ № 0007605 позивачу повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 55%, з яких: 30%- радикулопатія, 15%-ХОЗЛ, 5%- туговухість., повт. 5% - трудове каліцтво 2009 р..

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісії від 18 листопада 2013 року Серія АВ №0037731 позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності за проф.захворювання.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 06 листопада 2018 року Серія 12 ААА №054111 позивачу повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності у загальному розмірі 55%, з яких: 30%-радикулопатія, 15%-ХОЗЛ, 5%-туговухість, 5% - трудове каліцтво 2009 р..

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 листопада 2018 року Серія 12 ААА №738857 позивачу повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності за профзахворюванням.

У своєму позові представник позивача зазначає, що довідками МСЕК передбачається 5% втрати працездатності за виробничою травмою, згідно Акту форми Н-1, однак вказане не є предметом даного позову. Даний позов пред`являється саме з підстав отримання позивачем професійних захворювань та втрати ним через це працездатності на 50%.

Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а саме бере за основу вимоги з підстав отримання позивачем професійних захворювань та втрати ним через це працездатності на 50%.

5% втрати професійної працездатності, отримані за результатами травми на виробництві не є предметом даного позову.

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 ( Форма П-4), суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на підприємстві, позивач отримав професійні захворювання.

Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 150 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Вимоги відповідача про витребування у позивача платіжних реквізитів для добровільного виконання судового рішення задоволенню не підлягають, оскільки діючий процесуальний закон не передбачає, під час розгляду справи, вчинення даної процесуальної дії. Суд враховує, що позивач не визнає позовні вимоги, і його клопотання, для добровільного виконання є незрозумілим та таким, що не має логічного підґрунтя. Дана процедура віднесена до стадії виконання судового рішення.

Клопотання, щодо витребування первинної довідки МСЕК також не підлягає задоволенню, оскільки вказаною довідкою підтверджується саме відсоток втрати працездатності по травмі позивача на виробництві, що не є предметом даного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України; ст.ст.2,3,4,6,9,10,12,13,19,76-81,133,141,247,258,259,263-265,268,273,352,354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ІПН НОМЕР_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в відшкодування моральної шкоди 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, з утриманням податку та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) судовий збір на користь держави в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янжула