Номер провадження 2/754/147/24
Справа №754/2388/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивача Вареника А.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Зміст первісних позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Вареника Андрія Миколайовича, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, в якій просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі. За час шлюбу у позивачки та відповідача народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До 20.03.2022 дитина проживала разом з ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а через війну в Україні вони вдвох тимчасово проживають у Польщі. До теперішнього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 так і не було офіційно вирішено питання щодо місця проживання дитини.

ОСОБА_1 переконана, що дитина повинна проживати разом з нею, вона її любить і має змогу забезпечити їх всім необхідним. ОСОБА_1 постійно слідкує за станом здоров`я дитини, і розвитком, виховує та піклується про неї. У ОСОБА_1 з дитиною психологічний контакт, прив`язаність один до одного. ОСОБА_1 не має шкідливих звичок, має гарний фізичний та психічний стан здоров`я, на обліку у поліції ніколи не перебувала та не перебуває. ОСОБА_1 має власну квартиру у Києві, де може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в загальному позовному провадженні. Зобов`язано третю особу відповідно до приписів статті 19 Сімейного кодексу України надати суду висновок щодо розв`язання спору.

06 червня 2023 року від представника позивачки надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вареника Андрія Миколайовича задоволено. Витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації висновок щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 листопада 2023 року від третьої особи до суду надійшов висновок щодо розв`язання спору.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

24 січня 2024 року представником позивачки заявлено клопотання про долучення доказів.

28 лютого 2024 року представником позивачки заявлено клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 28 лютого 2024 року з`явився представник позивачки, який підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27.06.2015 між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 01 лютого 2023 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дешко Н.М. та зареєстрована в реєстрів за № 91, в якій відповідач з позовними вимогами ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю погоджується у повному обсязі.

20 березня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, встановлення розміру аліментів на утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дешко Н.М. та зареєстрований в реєстрів за № 238, відповідно до умов якого місцем проживання дитини ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батьки визначили місце проживання матері ( ОСОБА_1 ). У разі зміни фактичного місця проживання дитини разом з матір`ю, мати зобов`язується попереджувати батька письмово (шляхом листування електронною поштою, або будь-яким зручним способом) із вказанням точного місця проживання дитини не пізніше двадцяти днів до моменту зміни місця проживання. Після досягнення дитиною чотирнадцятирічного віку, місце проживання дитини може визначатися за спільною згодою батьків та дитини (п. 1.3 договору).

Батьки домовились, що батько щомісяця з 01 по 20 числа поточного місяця сплачує матері аліменти на дитину. Розмір аліментів становить 21 942,00 грн, що в еквіваленті на дату укладення цього договору становить 600 доларів США. Сторони домовились, що виплата аліментів здійснюється щомісяця в українській національній валюті гривні, та не може бути меншою суми, еквівалентної 600 доларів США по курсу НБУ на день здійснення щомісячної оплати, шляхом перерахування на поточний (картковий) рахунок матері. Батьки домовились не перешкоджати один одному виїжджати з дитиною за межі території України у будь-які країни світу без обмежень. У такому випадку бтьки зобов`язані надавати дозвіл, та/або інші документи, передбачені вимогами законодавства України для виїзду дитини за кордон (п. 1.4, 1.5 договору).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року у цивільній справі № 756/1174/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини № 104/01-8185 від 08.11.2023 зазначено, що зі слів представника позивача, з метою збереження життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати дитини ОСОБА_1 , виїхала, разом з сином, за кордон (до Республіки Польща). Мати дитини, ОСОБА_1 , до матеріалів справи долучила довідку (не перекладену на державну мову та не засвідчену належним чином) про відвідування лікаря у Польській Республіці. Отже, обстеження умов проживання дитини за місцем її реєстрації, службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не є доцільним. Отримати інші відомості, що стосуються справи, не виявляється можливим. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, був присутній представник матері дитини, який надав договір оренди житлового приміщення у Республіці Польща (протермінований) та виписки з карткових рахунків матері дитини про те, що батько сплачує аліменти на утримання дитини і мати отримує соціальні виплати у Республіці Польща. Адвокат зазначив, що офіційного доходу мати дитини не має, оскільки проходить навчання. Дитина не відвідує навчальні розвивальні заклади, оскільки ще маленька.

Враховуючи відсутність у матері дитини самостійного доходу та житлової площі на території Республіка Польща (на якій вона з дитиною могла б офіційно проживати за кордоном), неможливість провести обстеження умов проживання дитини на даний час, оскільки мати з дитиною перебувають за кордоном, нотаріально засвідчену згоду батька дитини на проживання дитини разом з матір`ю (чим він підтверджує той факт, що з даного питання між батьками дитини відсутній спір), Комісія вважає визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, недоцільним.

Норми права та мотиви суду

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Як вбачається з положень ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року у справі № 336/1205/19 (провадження № 61-2560св20) зроблено висновок, що «рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах».

Аналогічний висновок міститься і в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2020 року у справі № 574/886/18, від 26 лютого 2020 року у справі № 206/532/18, від 23 вересня 2020 року у справі № 359/3580/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 461/3144/17, від 07 лютого 2024 року у справі № 638/4539/22.

У висновку щодо визначення місця проживання дитини № 104/01-8185 від 08.11.2023 на підставі статті 19, частини першої статті 161 Сімейного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», керуючись рішенням комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 02 листопада 2023 року № 23), Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним визначати місце проживання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 742/710/19.

Частиною шостою статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає висновок щодо визначення місця проживання дитини № 104/01-8185 від 08.11.2023 недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини з огляду на таке.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У рішенні від 19 вересня 2019 року у справі «Andersena v. Latvia», заява № 79441/17, Європейський суд з прав людини відзначив, що «найкращі інтереси дитини» не можуть розумітися однаково, незалежно від того, чи розглядає суд запит про повернення дитини відповідно до Гаазької конвенції або постанову про опіку або батьківських правах. Національні суди, відхиляючи певну інформацію і докази, що стосуються конкретного розгляду, не можуть вважатися такими, що проігнорували найкращі інтереси дитини.

Крім того, першочерговим завданням держави є забезпечення безпеки і права на життя дитини, що проголошено статтею 6 Конвенції про права дитини, а тому, розглядаючи справи про визначення місця проживання дитини з урахуванням особливостей, спричинених введенням в Україні воєнного стану, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, судове рішення має бути спрямованим на забезпечення її безпеки і права на життя (див. постанови Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 753/572/20, від 24 травня 2023 року у справі № 127/9377/21, від 14 червня 2023 року у справі № 760/31518/21).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22) зроблено висновок, відповідно до якого: «приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності. Факт проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Повернення дитини в Україну не є передумовою для вирішення спору між батьками про визначення місця проживання такої дитини. Проживання дитини за кордоном не є самостійною підставою для відмови у позові про визначення місця проживання такої дитини разом з одним з батьків в Україні».

Висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю фактично побудований на неможливості провести обстеження умов проживання дитини на даний час, оскільки мати з дитиною перебувають за кордоном.

Під час розгляду справи судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від народження та на час розгляду справи проживає разом з матір`ю. Позивачка з дитиною у зв`язку з військовою агресією рф перебувають в Республіці Польща, де для дитини сформувались звичні умови проживання. Судом не встановлено обставин, які б давали підстави для зміни місця проживання дитини. Оскільки матір забезпечує інтереси, духовний та фізичний розвиток дитини, а також враховуючи вік дитини та те, що батько дитини, ОСОБА_2 , не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до висновку про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 136, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, , місце знаходження: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 2-Д.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак