Провадження № 2/643/538/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року до Московського районного суду м.Харкова надійшов вищевказаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова А.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому позивач після уточнення просить:

- скасувати в Державному реєстрі іпотек державну реєстрацію припинення іпотеки - вилучення обтяження та скасувати Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію припинення обтяження - вилучення обтяження здійснених на підставі листа №63/9 від 12.02.2010 року, видавник ВАТ КБ «Надра» щодо квартири АДРЕСА_1 ;

- поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі Договору іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008 року, Реєстровий №1000, виданий Приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження підстава обтяження Договору іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008 року, Реєстровий №1000, виданий Приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В. щодо квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 17.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №157 та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , внесений запис про проведену державну реєстрацію 19.02.2010 року, припинивши право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 28.05.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В., зареєстрований в реєстрі за №2500 та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 , внесений запис про проведену державну реєстрацію 11.06.2010 року, припинивши право власності за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 30 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 між ПАТ КБ «Надра» ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 288/П/99/2008-840 від 04 квітня 2008 , укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за Договором іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра». Відповідно до умов Договору іпотеки №6/4/2008/980-1/327 від 04.04.2008 року

ОСОБА_3 було передано в іпотеку квартиру

АДРЕСА_2 . Так з інформаційної довідки стало відомо, що запис про іпотеку припинено та припинено

запис про обтяження на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 на підставі листа №63/9 від 12.02.2010, виданого ПАТ КБ «Надра». Одразу після припинення іпотеки 17.02.2010 року між ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом

ХМНО Бакумовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №157. Право власності було зареєстровано

в Реєстрі права власності на нерухоме майно 19.02.2010 року. Та 28.05.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. зареєстрований в реєстрі за №2500. Право власності було зареєстровано в Реєстрі npава власності на нерухоме майно 11.06.2010 року. Жодних листів ПАТ КБ «Надра» щодо виконання кредитних зобов`язань та припинення іпотеки ніколи не видавалось, оскільки кредитна заборгованність не була погашена. На момент відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки заборгованість ОСОБА_3 складала 349801,29 дол. США, що еквівалентно 9684843,37 грн. на день укладення Договору відступлення права вимоги. 28.05.2021 Позивачем було отримано лист - відповідь від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до наданої відповіді станом на 01.01.2014 року наявна не виконана заборгованість за кредитним договором №288/П/99/2008-840 від 04 квітня 2008, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», у розмірі 349801,29 дол. США. А також повідомлено, що з 02.04.2012 року, відсутні будь-які платежі.

З чого вбачається, що при наявній заборгованості не могло бути надано лист про припинення іпотеки у зв`язку із погашенням боргу. Отже в ході протиправних дій невідомих осіб та на підставі підробленого повідомлення Банку було виведено вищезазначену квартиру з під іпотеки, а право власності перереєстровано на інших осіб без згоди іпотекодержателя та діючи на шкоду кредитору. Оскільки повідомлення Банку, на підставі якого припинено іпотеку та обтяження, підроблене, то позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами щодо скасування запису про припинення іпотеки та про припинення обтяження, оскільки іншого способу відновити свої права Іпотекодержателя у відповідності до вимог діючого законодавства не має. Також зазначає, що перереєстрація права власності на предмет застави без згоди ПАК КБ «Надра» відбулася з метою унеможливлення звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Даниловим М.О. 28.08.2021 подано відзив на позовом, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» у повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту незаконності запису про припинення іпотеки та припинення запису про обтяження квартири АДРЕСА_2 , на підтвердження того, що ПАТ КБ «Надра» не надавало лист №63/9 від 12.02.2010 р., та на підтвердження факту, нібито, протиправних дій групи осіб щодо перереєстрування права власності на майно. Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 був укладений на відплатній основі, за ціною, що є не нижчою за ринкову. На момент укладення договору жодних обтяжень на майні не було, квартира не перебувала під іпотекою, щодо будь-яких заборгованостей перед кредиторами інформація була відсутня, а тому конструкція «фраундаторності» правочину не застосовується до даних правовідносин. Також, адвокатом Даниловим М.О. подано заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2021, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2021, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ). 3аборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2021, витребувано докази у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2022, витребувано докази у справі.

На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справа № 643/11413/21направлена до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.08.2023, цивільну справу передано на розгляд Московському районному суду м. Харкова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 року справу № 643/11413/21 розподілено у провадження судді Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2023, прийнято до провадження цивільну справу№ 643/11413/21.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2023, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу до електронного кабінету. В матеріалах справи мається заява представника позивача ОСОБА_5 , в якому останній просить засідання по справі провести за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Данилов М.О. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, а саме конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, виклик відповідача ОСОБА_2 також здійснювався шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки в судові засідання відповідачі суду не повідомили.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова А.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа -приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду в інтересах неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Суд, вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи, оскільки відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

04.04.2008 між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 288/П/99/2008-840, за умовами якого банк надав позичальниці кредит у сумі 290 083 дол. США, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі строком до 04.04.2028 та проценти за його користування в розмірі 13,59 % річних.

Цього ж дня, 04.04.2008, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 288/П/99/2008-840, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовоою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1000, за умовами якого іпотекодавцем передано в іпотеку квртаиру №12 по АДРЕСА_3 . Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону на нерухоме майно за реєстровим номером 10001.

12 лютого 2010 року начальник Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ Бевзюк І.М. надав до приватного нотаріуса ХМНО Бакумовій А.В. лист-повідомлення № 68/9, в якому вказав, що у зв`язку з виконанням зобов`язань ОСОБА_3 , кредитного договору 288/П/99/2008-840 від 04.04.2008 року перед ВАТ КБ «Надра» просить зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 та вилучити запис з державного реєстру іпотек /том 2, а.с.95/.

17 лютого 2010 року приватним нотаріусом ХМНО Бакумоою А.В. на підставі вказаного листа-повідомлення вилучено з Державного реєстру іпотек відомості про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вилучено запис 6956206 про заборону відчуження /том 2, а.с.98, 100/.

17.02.2010 між ОСОБА_3 , від імени та в інтересах якого діяла ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бакумовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №157 /том 1 а.с.198-224/.

28.05.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. зареєстрований в реєстрі за №2500 /Том 1, а.с.162-192/.

30.07.2020 між ПАТ «Банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пономраьовою Д.В. та зареєстрований в реєстрі за №1456 (т. 1 а.с. 11-12).

Відповідно до копії витягу з Додатку до Договору №GL48N718070_І_6 про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» передано права вимоги за Договором іпотеки від 04.04.2008 - позичальник ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 12).

Відповідно до повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.08.2021, ПАТ «КБ «Надра» на виконання приписів статті 52-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здав, а архів Національного банку України прийняв на зберігання всі документи Банку за 1992-2020 роки, а також довідковий апарат до них. У розпорядженні Фонду відсутні всі первинні документи ПАТ КБ «Надра». За даними, отриманими з АБС банку, за період з 02.04.2012 відсутні будь-які платежі за кредитним договором «288/П/99/200-840 від 04.04.2008. Станом на 01.01.2014 заборгованість за основним боргом складала 266 740, 38 доларів США; станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за основним боргом складала 23 342,65 доларів США; станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за нарахованими відсотками складала 59 718,26 доларів США /Том 1, а.с.121/.

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 20.08.2021, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /Том 1, а.с.99/.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користується спірною квартирою та сплачує комунальні послуги. /Том 1, а.с.88-97/.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо ефективного способу захисту Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19, пункт 7.23)).

Згідно з абзацом третім статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Забезпечення виконання зобов`язання іпотекою гарантує право кредитора одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, зокрема, в позасудовому порядку переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зроблено висновок, що:

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру не впливає на чинність іпотеки. Іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

- запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;

- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають;

- у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя щодо іпотечного майна. Після набрання чинності рішення суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя;

- у справі з належною вимогою (зокрема, про визнання прав іпотекодержателя) суд має враховувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

У справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки.

При вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» посилалося на те, що спірна квартира була предметом іпотеки, яка у подальшому відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , який в свою чергу відчужив її ОСОБА_1

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», вважаючи, що відомості про обтяження спірної квартири, яка є предметом іпотеки, було безпідставно вилучено з Державного реєстру іпотек, договір іпотеки не припинив свою дію, основне зобов`язання залишається невиконаним, а тому правочин щодо відчуження спірної квартири, в силу положень статті 12 Закону України «Про іпотеку», є недійсними, просило суд: скасувати в Державному реєстрі іпотек державну реєстрацію припинення іпотеки - вилучення обтяження та скасувати Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію припинення обтяження - вилучення обтяження здійснених на підставі листа №63/9 від 12.02.2010 року, видавник ВАТ КБ «Надра» щодо квартири АДРЕСА_2 ; поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження щодо квартири АДРЕСА_2 ; визнати недійсними Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 17.02.2010 року та Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 28.05.2010 року.

Так, як вже було встановлено судом, підставою для вилучення записів про обтяження спірного майна іпотекою та відомостей про іпотеку став лист-повідомлення № 68/9 від 14.02.2010 поданий до приватного нотаріуса ХМНО Бакумової А.В. від імені начальник Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Харківське РУ Бевзюк І.М., відповідно до якого уповноважена особа Банку просила, у зв`язку з виконанням зобов`язань ОСОБА_3 , кредитного договору 288/П/99/2008-840 від 04.04.2008 року перед ВАТ КБ «Надра» зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 та вилучити запис з державного реєстру іпотек.

ПАТ КБ «Надра» не вчиняло в подальшому жодних дій для відновлення записів про іпотеку та обтяження речового права за договорами іпотеки.

У випадку, якщо особа вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту для такої особи було б звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна, і після набрання законної сили рішенням суду, у разі задоволення такого позову, до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. При цьому запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

Враховуючи обставини справи, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та виходить із того, що його право, як іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з позовом про визнання права іпотекодержателя.

Суд звертає увагу на те, що у разі визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна та внесення відповідного запису до Державного реєстру іпотек, іпотекодержатель відповідно до положень статті 23 Закону України «Про іпотеку» набуває право пред`являти вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки до особи, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки та яка набула статусу іпотекодавця.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем обрано неефективний (неналежний) спосіб захисту порушеного права, а отже, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах міститься у пунктах 7.22, 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), у постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 369/247/20 (провадження № 61-8229св22), від 08 червня 2022 року у справі № 501/528/18 (провадження № 61-12888св21), від 21 вересня 2022 року у справі № 753/18628/19 (провадження № 61-3423св22), від 18 січня 2023 року у справі № 686/11864/20 (провадження № 3037св22), від 19 червня 2023 року у справі №686/10276/20 (провадження № 61-4117ск23).

В разі якщо суд відмовляє в позові у зв`язку з обранням позивачем неефективного та неналежного способу захисту порушеного права, то в такому випадку суд не може давати оцінку підставності позовних вимог, їх доведеності та відповідно давати оцінку доказам, наданим позивачем, щодо допустимості, достатності та належності цих доказів.

Також відсутні підстави для застосування строків позовної давності, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частин 9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, суд скасовує ужиті ухвалою від 29.06.2021 заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» /м.Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф.205/ до ОСОБА_1 / АДРЕСА_4 /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_4 /, ОСОБА_3 / АДРЕСА_5 /, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна / АДРЕСА_6 /, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кошель Тетяна Владиславівна / АДРЕСА_7 /, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради /м.Харків, вул. Чернишевська, 55/, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1 ) та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , що ужиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 у справі № 643/11413/21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2024.

Суддя - Т.М.Довготько