Справа № 754/2452/24
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник - ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, заінтересована особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною; встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та зобов`язати Орган опіки та піклування Деснянської районної м. Києва державної адміністрації призначити його матері опікуна.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року вказану заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно фактично проживає у Деснянському районі міста Києва; заявником не вказано ні себе, ні коло осіб, яких просить призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання її судом недієздатною.

04 березня 2024 року заявником подано заяву про усунення недоліків, до якої додано нову редакцію заяви про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, в якій заявник уточнив свої вимоги. При цьому, в заяві про усунення недоліків заявник вказує, що його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є зареєстрованою в будь-якому місці на території України, проте фактично проживає та перебуває в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків заяви на п`ять днів. Судом встановлено, що згідно з відповіддю № 478997 від 05.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 08.02.2011. Тому, для усунення недоліків заявнику слід здійснити шляхом надання належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно фактично проживає у Деснянському районі міста Києва, зокрема, шляхом надання, складеного уповноваженою особою, акта обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання.

11 березня 2024 року заявником подано заяву про усунення недоліків, в якій він зазначає, що його мати в результаті своєї хвороби та неможливості усвідомлювати значення своїх дій втратила квартиру та її було знято з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на сьогоднішній день в неї відсутнє будь-яке місце реєстрації на території України. Зняття з місця реєстрації підтверджується довідкою про зняття з місця проживання за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 24.03.2020 № 20/282. Заявник зазначає, що він записався в електронну чергу в ЦНАП для реєстрації місця проживання матері за його адресою. Черга на реєстрацію місця проживання № 1545 на 22 березня на 13 годину 00 хвилин. Заявник вказує, що для того, щоб уповноваженій службі зробити обстеження місця проживання його матері, необхідний тривалий час, що не можна вирішити протягом 5 днів.

Слід зауважити, що клопотання про продовження строку на усунення недоліків заявником не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Отже, до заяв про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною процесуальним законодавством встановлено виключну підсудність, яка визначається за місцем проживання цієї особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 331/4290/17.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи регулюються також Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Цим Законом регулюються відповідно до Конституції України відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження (преамбула до Закону).

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою:

1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом;

2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою;

3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Так, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Згідно з відповіддю № 478997 від 05.03.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 08.02.2011.

Відповідно до довідки про зняття з місця проживання за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради № 20/282 від 24.03.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно фактично проживає у Деснянському районі міста Києва матеріали заяви не містять та заявником ні станом на день подання заяви про визнання особи недієздатною, ні станом на день постановлення цієї ухвали надано не було.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Деснянським районним судом міста Києва не встановлено.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Заводського районного суду м. Дніпродзержинська та підлягає передачі на розгляд вказаному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 187, 295 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 754/2452/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки передати на розгляд Заводському районному суду м. Дніпродзержинська.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.03.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак