Справа № 128/134/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Літневській А.Р.,

без участі сторін,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 13.01.1989 року виконавчим комітетом Майданської сільської ради було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право особистої власності на будинковолодіння, в якому зазначено, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . Відповідно до копій погосподарських книг по домогосподарству, що розташоване в АДРЕСА_1 , вказане будинковолодіння по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами колгоспного двору в період з 1983 по 1988 рік були: ОСОБА_2 (батько позивачки) та ОСОБА_3 (мачуха позивачки). Станом на момент припинення існування колгоспних дворів (1991 рік), єдиним членом колгоспного двору згідно копій погосподарських книг значилася ОСОБА_3 (мачуха позивачки). З огляду на вищезазначене, станом на 15.04.1991 року право власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , набула - ОСОБА_3 . Вказує, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мачуха позивачки ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав їй як голові колгоспного двору; - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нива», що знаходиться в с.Майдан, Вінницького району, Вінницької області, розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах. За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_4 . Спадщину після смерті мачухи ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом прийняла рідна сестра позивачки ОСОБА_5 , так як в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці подала до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої в держнотконторі було заведено спадкову справу за №691/2007. 20.11.2007 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нива», що знаходиться в с.Майдан, Вінницького району, Вінницької області, розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах. Зазначає, що після смерті мачухи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 стала проживати сестра ОСОБА_4 . Сестра позивачки проживала у вищевказаному будинку, володіла, користувалася та розпоряджалася ним. Фактично ОСОБА_4 успадкувала після смерті мачухи ОСОБА_3 також і житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , однак за життя не отримала правовстановлюючі документи на даний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра позивачки ОСОБА_5 . Після смерті сестри ОСОБА_4 відкрилась спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який вона фактично успадкувала після смерті ОСОБА_3 ; - земельну ділянку, площею 2,6700 га, кадастровий номер :05:003:0001, розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Майданська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину після смерті сестри ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом прийняла позивачка, подавши до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за №80/2020. Будь-яких інших спадкоємців після смерті сестри ОСОБА_4 не має.

В подальшому 14.12.2020 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. було видано на ім`я позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,6700 га, кадастровий номер :05:003:0001, розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Майданська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , на який 13.01.1989 року було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право особистої власності на будинковолодіння, позивач не може, по тій причині, що у свідоцтві про право особистої власності на будинковолодіння зазначено, що ціле будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 . і відповідно до законодавства, що діяло на момент припинення існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, через що нотаріус не може визначити розмір частки спадкодавця у спадковому будинковолодінні. За таких обставин нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Крім того, у померлої сестри відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, так як вона спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті мачухи ОСОБА_3 прийняла, однак правовстановлюючого документу на житловий будинок на своє ім`я не отримала.

Викладені вище обставини стали підставою до звернення до суду із даною позовною заявою за захистом своїх спадкових прав після смерті сестри ОСОБА_4 .

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Білозор О.Л. подав суду заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, змін та доповнень не мають, позов просять задоволити. Розгляд справи провести у їх відсутність.

Відповідач в особі представника Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області подав суду заяву, також просить розгляд справи провести у їх відсутність, при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку учасників провадження, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).

Доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта ( ст.76 ЦПК України).

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом є встановленим, що 13.01.1989 року виконавчим комітетом Майданської сільської ради було видано свідоцтво №62 про право особистої власності на будинковолодіння, в якому зазначено, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . Відповідно до копій погосподарських книг по домогосподарству, що розташоване в АДРЕСА_1 , вказане будинковолодіння по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів (а.с.23, 24-29, 31-37).

Членами колгоспного двору в період з 1983 по 1988 рік були: ОСОБА_2 (батько позивачки) та ОСОБА_3 (мачуха позивачки).

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.07.2004 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав їй як голові колгоспного двору; - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нива», що знаходиться в с.Майдан, Вінницького району, Вінницької області, розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_4 (а.с.12).

Спадщину після смерті мачухи ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом прийняла моя рідна сестра ОСОБА_5 , так як в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці подала до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої в держнотконторі було заведено спадкову справу за №691/2007.

20.11.2007 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нива», що знаходиться в с.Майдан, Вінницького району, Вінницької області, розміром 3,19 в умовних кадастрових гектарах (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 стала проживати ОСОБА_5 . ОСОБА_4 проживала у вищевказаному будинку, володіла, користувалася та розпоряджалася ним, що також підтверджується копіями погосподарських книг та довідкою Якушинецької сільської ради (а.с.20,21, 31-37).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.06.2023 року (а.с.11).

Спадщину після смерті сестри ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом прийняла я, ОСОБА_1 подавши до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за №80/2020 (а.с. 18).

14.12.2020 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І.Є. було видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,6700 га, кадастровий номер :05:003:0001, розташовану за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Майданська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22).

Оформити спадщину в нотаріальній конторі на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , на який 13.01.1989 року було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право особистої власності на будинковолодіння, ОСОБА_1 не може, по тій причині, що у свідоцтві про право особистої власності на будинковолодіння зазначено, що ціле будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 . і відповідно до законодавства, що діяло на момент припинення існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, через що нотаріус не може визначити розмір частки спадкодавця у спадковому будинковолодінні (а.с.30).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України „Про власність" від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору".

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355,365 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літ. «А», погреба літ. «п/А», прибудови літ. «а», ганку, сараю літ. «Б», погреба літ. «п/Б», сараю літ. «В», сараю літ. «в», убиральні літ. «У», хвіртки №1, воріт №2, огорожі №3, криниці №4, воріт №5, огорожі №6.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.03.2024.

Учасники провадження:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - Якушинецька сільська рада, адреса: с. Якушинецька, вул. Новоселів,1, Вінницького району Вінницької області.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО