Справа № 758/2604/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду, заінтересовані особи - Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, Центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві, -

ВСТАНОВИЛА:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позову до суду, у якій просить суд:

- витребувати у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витребувати у Центру надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 22 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №б/н. Вказує, що ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На момент смерті позичальник не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим за вказаним вище кредитним договором залишилась заборгованість у розмірі 129210 грн. АТ КБ «Приватбанк» 16 березня 2021 року звернулося із претензією кредитора до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, яка листом від 30 березня 2021 року повідомила, що претензію зареєстровано та її зміст доведено до відома спадкоємців, проте інформація про спадкоємців не надана. На повторне звернення заявника до нотаріальної контори відповіді про спадкоємців не отримано. Заявник вказує, що на даний час він позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (відповідачів), а пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача (відповідачів), ЦПК України не допускає, а тому просить витребувати вказану інформацію до пред`явлення позову до суду.

Представник заявника АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у заяві про витребування доказів просив розгляд клопотання проводити за відсутності представника.

Беручи до уваги, що правилами ч. 3 ст. 118 ЦПК України закріплено, що неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За правилами ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Правилами ч. 2 ст. 116 ЦПК України унормовано, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Як це унормовано положеннями ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч. 4 ст. 116 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно з п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Під час вирішення питання про забезпечення доказів суд враховує не тільки права та інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із задоволенням заяви про забезпечення доказів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вказані вище норми цивільного процесуального законодавства України та вимоги заяви АТ КБ «ПриватБанк», можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду, прийнятій 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації та предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Наведені обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Водночас, при зверненні до суду із клопотанням про витребування доказів до пред`явлення позову в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України шляхом витребування у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витребування у Центру надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , представником заявника на дотримання вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Серед іншого, суд зважає на те, що в розпорядженні представника заявника є інформація щодо місця перебування спадкової справи, яка зберігається у Чотирнадцятій київській державній нотаріальній конторі, відтак підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим, - відсутні.

Що стосується вимоги заяви АТ КБ «ПриватБанк» в частині витребування в Центрі надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зважає на те, що у матеріалах, доданих до заяви про витребування доказів відсутні будь-які докази того, що заявником самостійно вживалися заходи щодо отримання таких відомостей.

Крім того, заявником не доведено можливості у подальшому звернення до суду із позовом саме до Подільського районного суду міста Києва.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про витребування доказів до пред`явлення позову, подане в порядку ч. 4 ст. 84 ЦПК України, не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 84, 116, 117, 118, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви до суду, заінтересовані особи - Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, Центр надання адміністративних послуг Подільської районної державної адміністрації в місті Києві залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Леся БУДЗАН