Справа № 137/192/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

сторін у справі: представника позивачки-адвоката Зайця Б.В.,

свідків: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Представник позивачки-адвокат Заєць Б.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із зазначеним позовом до Літинської селищної ради про встановлення юридичного факту, що позивачка постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання за нею у порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 1,4902га з кадастровим номером: :02:000:0036 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Разом із ним проживала його дочка, яка є позивачкою у даній справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,4902га з кадастровим номером :024:000:0036, яка розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, що належала останньому. З метою оформлення спадщини після смерті батька позивачка звернулася до нотаріуса, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала доказів того, що прийняла спадщину. Водночас, у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який був втрачений. Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала її батьку, не виявляється можливим. Крім того, враховуючи те, що позивачка проживала разом зі своїм батьком до дня його смерті, однак не була зареєстрована, є необхідним встановити юридичний факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рух справи в суді

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 16.02.2024 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.03.2024.

Ухвалою від 14.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.04.2024.

Розгляд справи

Представник позивачки-адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив задовольнити.

Від відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника, проти заявленого позову селищна рада не заперечує.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області 16.02.2008 (а.с.6).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 03.11.2023 у справі №128/635/23 встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією рішення суду (а.с.8,9).

ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно записів в погосподарській книзі за 2006-2010 року. Разом із ним до дня смерті проживала без реєстрації дочка ОСОБА_3 , яка доглядала батька у зв`язку з хворобою та здійснила його оховання, що підтверджується довідкою №51, виданою Багриновецьким старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області 31.01.2024 (а.с.7).

Із показань свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , допитаних в судовому засіданні, встановлено, що вони добре знають заявницю ОСОБА_3 та покійного ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки є їх сусідкою та працівником сільської ради. Підтвердили, що вони близько п`яти років проживали разом у АДРЕСА_1 , до дня смерті батька. ОСОБА_3 доглядала свого батька ОСОБА_4 до дня смерті, оскільки є єдиною його донькою, а його дружина померла раніше. Також зазначили, що ОСОБА_3 здійснила поховання свого батька.

За життя, ОСОБА_4 , на підставі розпорядження Літинської РДА від 12.03.2003 №79, отримав державний акт серії ВН №059879 на право власності на земельну ділянку площею 1,4902га з кадастровим номером :024:000:0036 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, що підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №111/14-24 від 31.01.2024 та копією державного акту (а.с.10,11).

Постановою від 11.01.2024 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська Ірина Євгенівна відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У постанові зокрема зазначено, що спадкоємцею ОСОБА_3 не було прийнято спадщину у передбачений чинним законодавством України строк, що підтверджується копією постанови (а.с.13).

У Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутні відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом №75396789 від 11.01.2024 (а.с.25).

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін та показання свідків, даних у судовому засіданні, суд вважає за необхідне позов в частині встановлення юридичного факту задовольнити та встановити юридичний факт що ОСОБА_3 постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачка у інший спосіб не може довести вказаний факт і позивачкою надано достатньо доказів для підтвердження такого факту та доведено мету його встановлення оформлення спадщини.

Крім того, згідно зі ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування( із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З правового аналізу зазначених вище положень ЗК України та статей 1218, 1225 ЦК України слідує, що в разі, якщо земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності, то спадкоємець в порядку спадкування набуває право власності на це майно.

Державний акт на земельну ділянку спадкодавцем за життя був виготовлений, проте, у позивача відсутній його оригінальний примірник, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на частку спірної земельної ділянки.

Судом встановлено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 йому належало право власності на спірну земельну ділянку, яка увійшла до складу спадщини ОСОБА_4 . При цьому, позивачкою ОСОБА_5 беззаперечно доведено, що вона постійно проживала разом зі своїм батьком до дня його смерті, в результаті чого вона є спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_4 та вона має право на оформлення цієї частини спадкового майна.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши визнання позову відповідачем, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в нотаріальному порядку, а тому позов і в частині визнання права власності необхідно задовольнити та визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1,4902га з кадастровим номером: :02:000:0036 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом.

Щодо судових витрат

Розподіл судових витрат у справі, слід здійснити у порядку, визначеному ст.141 ЦПК України та, з урахуванням відповідної позиції позивачки, судові витрати слід залишити за останньою.

Керуючись ст.2, 10-13, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 294, 315, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, а саме на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати у порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 1,4902га з кадастровим номером :02:000:0036 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №059879 виданого 30.09.2004 року Літинською райдержадміністрацією ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.04.2024.

Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Літинська селищна рада Вінницького району Вінницької області, , адреса: вул. Соборна, 32, смт. Літин, Вінницького району Вінницької області.

Суддя : Верещинська Я. С.