Справа №155/235/24
Провадження №2/155/145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів

УСТАНОВИВ

Позивач 29 січня 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2011 року з відповідачкою був зареєстрований шлюб, який рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 липня 2023 року розірвано.

Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що 17 січня 2024 року Горохівським районним судом Волинської області видано судовий наказ, яким встановлено стягувати з нього на користь відповідача, аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак, зазначає, що дочка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.

Враховуючи, вищенаведене просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання доньки.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Суду пояснив, що дочка проживає разом з ним з серпня 2023 року та перебуває на його повному утриманні, син проживає з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Вказувала, що хоч на даний час ОСОБА_3 проживає з батьком, однак вона усім її забезпечує. Крім того, дочка зареєстрована за її місцем проживання і службою у справах дітей вирішується питання щодо її місця проживання, оскільки батько налаштував доньку проти неї.

Заслухавши пояснення сторін, неповнолітньої ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 липня 2023 року (а.с.5-7).

В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Відповідно до копії судового наказу, виданого Горохівським районним судом Волинської області від 17 січня 2024 року, з ОСОБА_1 , стягуються на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного начальником служби у справах дітей ОСОБА_6 , завідувачем сектору ССД Карпук Т.М., головним спеціалістом служби у справах дітей - ОСОБА_7 , умови проживання добрі, квартира світла. Усі кімнати об лаштовані необхідними меблями та побутовою технікою сучасних зразків. Сім`я забезпечена продуктами харчування та всім необхідним. ОСОБА_1 винаймає житло з січня 2024 року. На час обстеження, донька знаходилась вдома із батьком. Донька Каміла має власну кімнату в якій є місце для її відпочинку, проведення дозвілля. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям.

Статтею 180 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України, передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 - їх спільна дочка ОСОБА_3 з серпня 2023 року проживає з ним, він повністю її забезпечує, купує одяг, продукти харчування, відвозить та забирає зі школи. Син ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_2 . Вказував, що між ними була усна домовленість, що кожен з них забезпечує дитину, яка з ним проживає. На даний час між ними існує спір щодо визначення місця проживання дітей, який розглядається службою у справах дітей, кінцеве рішення не прийняте.

Обставину, що дочка ОСОБА_3 проживає з батьком не заперечувала в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 .

Також, суд заслухав пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 в присутності обох батьків. Остання розповіла, що з літа проживає з татом, який піклується про неї, забезпечує її усім необхідним, мама певні речі також їй купувала, однак вона відмовилась їх приймати оскільки вони їй не сподобались.

Під час розгляду даної справи, встановлено, що між сторонами фактично існує спір щодо визначення місця проживання дітей, а не порядку їх утримання, однак даний спір не є предметом розгляду і даній справі, а тому дане питання судом не вирішується.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В судовому засіданні підтверджено обставину, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 з серпня 2023 року проживає з батьком - позивачем по справі та знаходяться на його утриманні по даний час. Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з батьком, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, проте аліменти, визначені судовим рішенням сплачуються на користь матері, остання з матір`ю не проживає, відтак втрачається цільове призначення аліментів, які стягуються на утримання дочки, зважаючи на той факт, що дочка проживає з батьком.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , що стягуються на підставі судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 17 січня 2024 року у справі №155/64/24.

Суд припиняє стягання аліментів повністю, визначених на підставі судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 17 січня 2024 року у справі №155/64/24, оскільки даним наказом визначений розмір аліментів на обох дітей, а не на кожну дитину окремо. Суд позбавлений права змінювати розмір аліментів, визначених судовим наказом на обох дітей, припинивши стягнення лише на одну дитину.

Також суд роз`яснює, що відповідач не позбавлена права звернутись до суду з окремим позовом щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , який проживає з нею.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі користь 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141, 160, 171, 180-184, 188, 191, 197, 273 СК України, ст. ст.12, 13, 83, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , що стягуються на підставі судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 17 січня 2024 року у справі №155/64/24.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійоксплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами по справі є:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ).

Дата складення повного тексту рішення 19 березня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана