Справа №442/393/24
Провадження №2-о/442/112/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.,

секретар судового засідання - Антоненко В.О.,

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Лучишин Г.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з чоловіком на час його смерті.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув її чоловік ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві. Місце реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте, вони проживали за адресою реєстрації чоловіка однією сім`єю. Вона звернулася до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про призначення одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю чоловіка, внаслідок нещасного випадку на виробництві. Згідно відповіді ГУ ПФ України у Львівській області у задоволенні заяви відмовлено у зв`язку з тим, що місце реєстрації ОСОБА_3 є відмінним від місця реєстрації його дружини. Отож, встановлення даного факту необхідно для отримання державної допомоги, а тому просить встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_3 на момент його смерті однією сім`єю без реєстрації місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала, просила таку задоволити, зважаючи на те, що вона з 1994 року проживала з чоловіком за місцем реєстрації останнього в с. Долішній Лужок, хоча зареєстрована у с. Биків.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаної заяви з підстав, наведених у письмових поясненнях. Додатково вказала, що визначення права особи на виплату одноразової допомоги на померлого провидиться на підставі документів, що засвідчують спільне проживання.

Заслухавши доводи заявника, враховуючи заперечення представника Пенсійного фонду України, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані заявником докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до Витягу з реєстру Дрогобицької територіальної громади від 21.08.2023 ОСОБА_1 з 15.03.1982 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 07.05.1998 Бистрицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, 07.05.1998 укладено шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у віці 57 років, актовий запис №171, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 06.03.2023 Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

12.12.2023 старостою сіл Новошичі, Бистриця, Биків, Глинне, Брониця, Долішній Лужок, Ортиничі - Олександрою Семків складено акт обстежения матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи за №160/09-12-08, яким встановлено, що ОСОБА_1 дійсто постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без рестрації місця проживання. Зі слів сусідів проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті і надалі проживає за даною адресою. Достовірність зазначеної у вказаному акті інформації засвідчено також підписами сусідів, а саме: ОСОБА_6 , адреса проживання якого: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України від 10.10.2023, адресованої ОСОБА_1 , вбачається, що у задоволенні заяви останньої про призначення одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві відмовлено у зв?язку із тим, що вони зареєстровані за різними адресами.

Згідно положень статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (у даному випадку встановлення факту останнього місця фактичного проживання до дня смерті включно спадкодавця з метою правильності визначення територіальної юрисдикції ведення спадкової справи та видачі свідоцтв про право на спадщину на майно спадкоємця).

Частиною 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України «Зміст рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення» презюмовано, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 за №5, із змінами, внесеними Постановою Пленуму ВС України №15 від 25.05.1998, зазначено, що судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення її особистих прав, отримання одноразової соціальної виплати, яка визначена у разі смерті члена сім`ї, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

У той же час п.5.1 Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, що затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11 встановлено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Пунктом 1.1. вказаного Порядку зазначено, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі - потерпілі) та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника.

За змістом частин другої - четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що заявником доведено факт її постійного проживання з чоловіком ОСОБА_3 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки встановлення такого факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для ОСОБА_1 щодо одержання реалізації гарантованого законом права на отримання одноразової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка, внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, ч. 4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 (ід.код НОМЕР_3 ) та її чоловіка ОСОБА_3 , в тому числі на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2024.

уддя Грицай М.М.