Справа № 604/1404/23
Провадження № 2-о/604/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Сташківа Н.Б.,

присяжних Кіляровської Н.М.,

Ковальчук М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костів О.В.,

заяниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Драус О.О.,

свідків ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення про оголошення особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із заявою про оголошення її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 , у вересні 2007 року виїхав на роботу в Крим і з того часу його ніхто не бачив, жодної інформації про його місцезнаходження немає, зв`язок із ним втрачено.

У червні 2009 року заявниця звернулась до Підволочиського РВ УМВС України із заявою про розшук батька

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2о-50/09р. від 24 вересня 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токи Підволочиського району Тернопільської області, який проживав у АДРЕСА_1 визнано безвісно відсутнім.

З моменту винесення рішення та по даний час, будь які відомості щодо перебування ОСОБА_4 відсутні.

На підставі вищевказаного заявниця звернулась до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

Вищевказана справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить довідка №268 від 27 листопада 2003 року видана начальником відділу реєстрації актів громадянського стану.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 19 вересня 2023 року Волочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 408, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 .

Згідно довідки начальника ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №8527/112/01 від 27 вересня 2023 року ОСОБА_4 , якого рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 вереян 2009 року №20-50/09 визнано безвісно відсутнім, в державному розшуку не перебуває.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2009 року (справа №2 о 50/09 р.) було визнано безвісно відсутнім ОСОБА_4 , уродженця села Токи Підволочиського району Тернопільської області, який проживав в АДРЕСА_1 .

З моменту винесення рішення та по даний час, інформація про можливе місце перебування ОСОБА_4 відсутня, що підтверджується показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Частиною 1 ст.308 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Як зазначає заявниця, оголошення ОСОБА_4 померлим має для неї юридичне значення, а саме стосується можливості заявниці бути спадкоємицею майна батька.

Статтею 46 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини , які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві.

Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм ч.1 ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі наведеного, керуючись статтею 46 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 212, 213, 215 249, 258,259,263-265,268,293,294,305-308,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підволочиська оголосити померлим.

Днем смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим.

Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення судупершої інстанції подається через суд першої інстанції до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.Б. Сташків

Присяжні Кіляровська Н.М.

Ковальчук М.М