Справа № 766/3168/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024 Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

секретаря судового засідання Оніщенко О.М.,

в пристуності заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_2 01 березня 2024 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису її колишньому чоловіку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Обґрунтовує свої вимоги тим, що заявник із 2011 року проживала із ОСОБА_1 однією родиною у зареєстрованому шлюбі за адресою АДРЕСА_1 разом зі дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .. За час спільного проживання ОСОБА_1 неодноразово застосовував до заявниці фізичне та психологічне насильство, через що вона була змушена звертатися до органів поліції. Починаючи із 2020 року фізичне та психологічне насильство почав здійснювати і відносно дітей через що, за її позовом шлюб із заявником було розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2023 року. Проте ОСОБА_1 продовжує відвідувати місце їх колишнього спільного проживання та здійснювати по відношенню до заявниці та дітей насильство психологічного та фізичного характеру, перебуваючи здебільшого в стані алкогольного сп`яніння. 19.02.2024 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства а також виписано термінові заборонні приписи щодо заявниці та дітей від 19.02.2024 року за №№ 384057, 384038 та 384056. Зазначає про те, що оскільки ОСОБА_1 вчиняє насильство протягом тривалого часу, заявниця впевнена, що такі дії будуть продовжуватися в її сторону, що може призвести до тяжких наслідків як стосовно неї, так і стосовно дітей.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що систематично чинить ОСОБА_1 відносно неї та їх спільних дітей, вважає, що вона та її діти як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявник просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав, а саме:

-Заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ;

-Заборонити ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань ( до 100 метрів) до місця проживання ( перебування), навчання, роботи, інших місць такого відвідування ОСОБА_2 ;

-Заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто а через третіх осіб;

-Обмежити ОСОБА_1 спілкування із дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема за допомогою телефонограми, вказавши про своє небажання з`являтися через побоювання за свій моральний стан та здоров`я у разі побачення із ОСОБА_1 , а також зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував повністю, вказуючи про те, що викладені у ній обставини не відповідають дійсності, просив суд не обмежувати йог прав у спілкуванні з дітьми. Поруч із тим визнав обставини застосування у розмові із заявницею нецензурної лайки та підвищених тонів розмови. Вказував про те, що бажає відновити шлюбні стосунки із заявницею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію зацікавленої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 починаючи з 31.08.2007 року має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується даними паспорту заявника. Фактичним місцем проживання заявника є АДРЕСА_1 , як про те вказано у заяві, що також підтверджується дослідженими судом постановами Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2021 року та 21.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та терміновими заборонними приписами стосовно кривдника від 19.02.2024 року.

Згідно досліджених судом паспортних даних ОСОБА_1 останній, починаючи з 20.07.2011 року значиться зареєстрованим за адресою Херсонська область, Чаплинський район, сел. Надеждівка, що підтверджується також отриманим судом витягом, проте фактичне місце його проживання за адресою АДРЕСА_2 , як то вбачається з термінових заборонних приписів а також постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2021 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , яке прийнято за часів перебування їх у шлюбі, з останнього, окреме мешкання якого було встановлено, вирішено стягнути аліменти на користь заявниці на утримання дітей ОСОБА_4 2011 р.н. та ОСОБА_5 2013 р.н. у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Окрім того, за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2023 року, за позовом ОСОБА_2 , через відсутність подружніх відносин, спільного господарства та шлюбних стосунків, із чим також погодився ОСОБА_1 , шлюб між ними було розірвано.

Сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується дослідженими судом свідоцтвами серії НОМЕР_1 від 15.06.2011 року та серії НОМЕР_2 від 26.02.2013 року відповідно.

Окрім того заявниця ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.05.2006 року, батьком якого значиться особа, відмінна від ОСОБА_1 , а на момент прийняття судом рішення по справі дитині виповнилось 17 років.

Систематичність вчинення ОСОБА_1 дій, що пов`язані із домашнім насильством стосовно заявниці ОСОБА_2 також підтверджується дослідженими судом постановами Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2021 року, 26.07.2021 року, 20.11.2023 року, частина з яких надана заявницею, а також долучена судом за ЄДРСР шляхом моніторингу обставин з метою повного та всебічного їх з`ясування, якими постійно встановлювалась винна поведінка ОСОБА_7 щодо вчинення ним домащнього насильства, та останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Окрім того, як вбачається із досліджених судом копій термінових заборонних приписів, як серії АА № 175189 від 20.05.2021 року так і №№ 384038, 384056, 384057 від 19.02.2024 року (інспектор СПДН ВП ХРУП ГУНП в Херсонській області Железнова А.О.), останні з яких строком дії до 29.02.2024 року, ОСОБА_1 неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей, яке виражалось як у нецензурній лайці так і в погрозах фізичною розправою, що також підтверджується постановами Херсонського міського суду Херсонської області по справам, про адміністративне правопорушення щодо вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 .. Тобто останні свідчать, поруч із систематичністю, про продовження ОСОБА_1 вчинення стосовно заявниці та її дітей домашнього насильства, та відсутність належного впливу на нього за допомогою відповідних заходів.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст.1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 607/10122/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Беручи до уваги наведені обставини, у судовому засіданні встановлено факти регулярного вчинення з боку ОСОБА_1 по відношенню до своєї колишньої дружини заявниці по справі ОСОБА_2 , в присутності та за участю їх спільних неповнолітніх дітей, психологічного насилля та погроз у вчиненні фізичного насильства, тобто вчинення психологічного насильства, з чого вбачається високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі із можливими тяжким наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявника а також її дітей до ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема і з пояснень самого ОСОБА_1 , даних ним у суді, а саме щодо обставин вчинення домашнього насильства та його систематичності, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_1 систематично вчиняє психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 в присутності дітей, з огляду на що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ним насильства щодо заявниці та, через неї і щодо дітей, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_1 , шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці, а саме Заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ;Заборонити ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань ( до 100 метрів) до місця проживання ( перебування), навчання, роботи, інших місць такого відвідування ОСОБА_2 ; Заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто а через третіх осіб; Обмежити ОСОБА_1 спілкування із дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом заборони їх відвідання за місцем мешкання заявника. При цьому, визначаючи кривднику обмеження строком саме на 3 (три) місяці суд бере до уваги період навчання дітей, а саме до червня місяця, а дії кривдника можуть негативно вплинути на вказаний процес.

При цьому суд звертає увагу заявниці на те, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-22 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд вважає за можливе застосувати обмежувальні заходи вказані заявником проте із урахуванням висновків суду про строк застосування таких заходів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_1 систематично вчиняє психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та у присутності дітей ОСОБА_5 2013 р.н. та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також має негативний вплив по відношенню до останніх, наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ним насильства щодо заявниці, що негативно впливає на дітей, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно кривдник ОСОБА_1 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст.26 ЗУ «Проза побігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.

При цьому суд вважав би за доцільне направлення ОСОБА_1 до уповноваженого органу для проходження програми для кривдників на відповідний строк, проте наразі на території Херсонської громади такі заклади відсутні, а при вирішенні такого питання суду належить враховувати реальну можливість кривдника відвідувати відповідні заклади.

З огляду на викладене заява підлягає задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , фактично мешкає за АДРЕСА_2 , строком на 3 (три) місяці з заборонами щодо:

-перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ;

-Заборонити ОСОБА_1 наближатися на визначену відстань ( до 100 метрів) до місця проживання ( перебування), навчання, роботи, інших місць такого відвідування ОСОБА_2 ;

-Заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто а через третіх осіб;

-Обмежити ОСОБА_1 спілкування із дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме шляхом заборони відвідування дітей за місцем мешкання із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , чи у будь якому іншому місці їх спільного мешкання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на профілактичний облік, а також Херсонську міську військову адміністрацію в особі уповноваженого органу.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2024 року.

Суддя Л.А. Скрипнік