Провадження №: 2/336/207/2024
20 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати Попередній договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що 27.07.2021 між сторонами був укладений Попередній договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, за яким сторонами було досягнуто домовленості про продаж ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_2 , а також земельних ділянок: під будинком площею 0,10 га, і прилеглої до нього площею 0,0213 га. Ціна продажу була визначена у 90 000 грн. В день укладення попереднього договору позивачка отримала від ОСОБА_2 завдаток у розмірі 30 000 грн., а пізніше - ще 20 000 грн. Разом було отримано 50 000 грн. в рахунок оплати вартості будинку. Основний договір купівлі-продажу сторони домовилися укласти і посвідчити нотаріально у строк до 30.09.2022. Проте, після початку війни зв`язок з ОСОБА_2 було втрачено. 28.09.2022 позивачка офіційно повідомила ОСОБА_2 про готовність укласти основний договір. Проте, повідомлення повернулося поштою через закінчення терміну зберігання. Через декілька днів ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 лист, в якому містилася пропозиція продовжити строк на укладення основного договору і проведення повного розрахунку до закінчення 30-денного періоду після виключення території Пологівського району з переліку тимчасово окупованих територій, тобто до невідомої дати. Не погоджуючись з цією пропозицією, ОСОБА_1 01.11.2022 надіслала відповідачці листа, в якому пропонувала або остаточно розрахуватися за майно до 30.11.2022, або розірвати договір на підставі ст.653 ЦК України. Лист був надісланий на адресу ОСОБА_2 , зазначений останньою у своїй пропозиції та на конверті, проте був повернутий поштою через закінчення терміну зберігання. Позивачка вважає, що попередній договір повинен бути розірваний в силу правил ст.652 ЦК України, оскільки обставини, якими керувалися сторони під час його укладення змінилися настільки істотно, що у разі можливості їх передбачення такий договір напевне не був би укладений. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за попереднім договором, а також ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та ст.652 ЦК України, позивачка вимушена була звернутись з вказаним позовом до суду.
На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
Ухвалою суду від 23.06.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
14.11.2023 в телефонній ромові з відповідачкою, здійсненою на номер, зазначений останньою на конверті, в якому відповідачка направила на адресу ОСОБА_1 . Заяву (повідомлення) та Додаткову угоду №1 від 28.09.2022 до Попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, ОСОБА_2 було повідомлено про наявність в провадженні суду матеріалів вказаної справи. Також, відповідачці роз`яснено право подати відзив (заперечення, пояснення) на позовну заяву та необхідність з`явитись в судове засідання або подати клопотання про можливість брати участь в засіданні в режимі відеоконференцзв`язку. ОСОБА_2 повідомила новий номер телефону та адресу її проживання, на яку судом було направлено поштову кореспонденцію. Згідно відмітки на конверті, ОСОБА_2 відмовилася від отримання документів, направлених судом. Згідно довідок про доставку СМС-повідомлень, про виклик до суду, відповідачка була повідомлена завчасно.
Відповідачкою відзив на позов подано не було.
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи неодноразово викликаною в судове засідання шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України», а також направленням поштової кореспонденції на адресу її реєстрації та проживання, які вказані у позовній заяві, а також була встановлена під час перебування справи на розгляді, а також направленням СМС- повідомлень на всі наявні у суду номери її телефонів, в судове засідання не з`явилася, з відзивом та запереченнями на позов, до суду не зверталася.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
При вирішенні питання подальшої можливості розгляду справи без належного повідомлення відповідачки про розгляд справи, суд приходить до наступних висновків.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
Як вбачається з положень ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.
З урахуванням зазначеного, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, суд під час розгляду справи здійснював всі можливі заходи з повідомлення відповідачки ОСОБА_2 про наявність позову до неї та розгляд справи у суді.
Так, з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідачки, суд звертався з відповідними запитами до відповідних установ.
Згідно Листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 09.06.2023 №6.2-8127/6-23 (надійшло до суду 20.06.2023), ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Крім того, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ч.10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на вищевказане, судом було здійснено всі можливі спроби повідомлення відповідачки про наявність спору у суді, а також спроби виклику останньої для участі в судовому засіданні.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що відповідно до положень ч.ч.8,11 ст.128 ЦПК України, ОСОБА_2 вважається повідомленою про розгляд вказаної справи належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи, відзивом на позов та запереченнями на нього, до суду не зверталася, а також представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення такого рішення.
До того ж, відповідачка не позбавлена можливості подання заяви про перегляд заочного рішення, що передбачено ст. 284 ЦПК України, відповідно до якої заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не явилася, з відзивом, поясненнями, запереченнями на позов до суду не зверталася. Заяву про відкладення розгляду справи не надала.
Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України та за приписами п.3 ч.1 ст.3, ст.627 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч.1 ст.635 ЦК України, Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.657 ЦК України, Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Правова норма статті 220 ЦКУ застерігає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Посвідчення попереднього договору належить до компетенції нотаріусів (стаття 34 Закону) та консульських установ (стаття 38 Закону). Посадові особи органів місцевого самоврядування не має право посвідчувати попередній договір.
Судом встановлено та доведено матеріалами справи, що 27.07.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі був укладений Попередній договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, за яким сторонами було досягнуто домовленості про продаж ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_2 , а також земельних ділянок: під будинком площею 0,10 га, і прилеглої до нього площею 0,0213 га. Ціна продажу була визначена у 90 000 грн. Основний договір купівлі-продажу сторони домовилися укласти і посвідчити нотаріально у строк до 30.09.2022.
Відповідно до п. 1 Попереднього договору, сторони домовилися, що: 1) підготовкою та збором (отриманням) документів, необхідних для укладання Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки буде займатися ОСОБА_1 ; 2) Договір купівлі-продажу чи інший вид договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки має бути укладено нами не пізніше ніж 30 вересня 2022 року; 3) продовження терміну для укладання Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок допускається за додатковим погодженням між сторонами, яке має бути оформлено відповідною угодою до цього Договору.
Відповідно до п.2 Попереднього договору, передача житлового будинку з земельними ділянками має бути вчинено за суму, що на день підписання договору становитиме 90 000,00 грн. Інші істотні умови Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок, будуть погоджені сторонами при підписанні Основного Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки.
Положеннями п.3 Попереднього договору сторони узгодили, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки - ОСОБА_2 згідно розписки передає, а ОСОБА_1 , отримує грошові кошти в сумі 30 000,00грн., що розцінюється сторонами у договорі, як завдаток в рахунок оплати обмовленої ними суми, за яку здійснюється купівля-продаж чи інший вид договору згідно якого перейдуть всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки. Передача грошових коштів буде здійснюватися готівкою в національній валюті України відповідно до розписки. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю грошові кошти в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень в термін до 30.09.2021. Остаточний розрахунок повинен бути проведеним до 30 вересня 2022 року.
Згідно п. 4 Попереднього договору, при оформленні Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки сума грошових коштів, передана Продавцем Покупцю буде врахована при повному розрахунку за Договором купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки.
Відповідно до п.5 Попереднього договору, у разі, коли укладення Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки не відбудеться з вини Продавця - ОСОБА_1 , зобов`язуюся повернути ОСОБА_2 отриманий від неї завдаток у подвійній сумі протягом трьох діб з дня вимоги, заявленої у будь-якій формі. Про отримання повернутої суми завдаткових платежів, на ім`я ОСОБА_2 буде видано власноруч написану розписку.
Згідно п.6 Попереднього договору, сторони домовилися про те, що:
1) той із них, хто необґрунтовано відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки у визначений в п. 1 цього Договору термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки;
2) у разі відмови (ухиляння) від укладення Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки у визначений в п. 1 цього Договору (чи додатково погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах Продавцем - останній повинен сплатити Покупцю пеню у розмірі 100 (сто) відсотків від суми завдатку, переданого за цим Попереднім договором. Передача зазначеної суми пені здійснюється одночасно із поверненням суми завдаткових платежів. Отримання суми пені підтверджується власноруч написаною розпискою сторони, яка цю пеню отримала;
3) у разі відмови (ухиляння) від укладення Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки у визначений в п. 1 цього Договору (чи додатково погоджений) термін та на вищезазначених (чи додатково погоджених) умовах Покупцем - отримані раніше кошти Продавцем не повертаються;
4) при несвоєчасному поверненні завдатку - сплачується пеня у розмірі 1 (один) відсоток від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення виконання;
5) при оформленні Договору купівлі-продажу чи іншого виду договору згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки всі витрати (в т.ч. податки та нотаріальні витрати) Сторонами будуть нестись в рівних частках.
Відповідно до п.7-9 Попереднього договору, всі вищенаведені умови є обов`язковими до виконання і у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні. Сторони стверджують один одному та повідомляють усім зацікавленим у тому особам, що: у момент укладання цього договору вони усвідомлювали (і усвідомлюємо) значення своїх дій і могли (можемо) керувати ними; розуміли природу цього правочину, свої права та обов`язки за договором; володіли українською мовою, що дало їм можливість правильно та однозначно зрозуміти та розтлумачити цей договір; при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними; договір укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску; договір укладається на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких для сторін обставин; правочин вчиняється з наміром створення відповідних правових наслідків (не є фіктивним); правочин не приховує інший правочин (не є удаваним). Про зміст прав та обов`язків за цим договором, про правові наслідки укладеного ними правочину їм, учасникам правочину відомо. Цей договір складено в двох примірниках - для кожної зі сторін.
З пояснень позивачки, в день укладення попереднього договору вона отримала від ОСОБА_2 завдаток у сумі 30 000 грн., а пізніше - ще 20 000 грн. Разом було отримано 50 000 грн. в рахунок оплати вартості будинку та земельних ділянок.
Доказів того, що вищевказаний об`єкт нерухомості (житловий будинок та земельні ділянки) були передані у користування ОСОБА_2 до укладення Основного договору, матеріали справи не містять.
Відповідно до вимог статей 635, 657 ЦК України, попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок має бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, оскільки основний договір укладається у формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, попередній договір укладається у формі, встановлений для основного договору.
Відповідно до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частини перша та друга статті 638 ЦК України).
Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові ВерховногСуду від 18.11.2019 у справі № 750/7467/16-ц.
Укладений сторонами 27.07.2021 Попередній договір не було нотаріально посвідчено, проте, згідно долученої до позову копії Розписки до Попереднього договору від 27.07.2021, відповідачкою на виконання вимог договору було здійснено часткову сплату грошових коштів у сумі 30 000,00 грн. як завдаток за купівлю житлового будинку та земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно вказаної Розписки, складеною ОСОБА_1 : отримані Продавцем грошові кошти будуть зараховані як оплата за придбання житлового будинку та земельних ділянок, що належать Продавцеві на праві приватної власності, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.
З пояснень позивачки, в подальшому ОСОБА_2 додатково сплатила їй ще 20 000,00 грн. як завдаток на придбання вищевказаного житлового будинку та земельних ділянок, а відтак, позивачка загалом отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 50 000,00 грн. як завдаток за придбання вищевказаних об`єктів нерухомості.
Суд звертає увагу на те, що в абзаці 4 Розписки від 27.07.2021 адресою розташування об`єктів нерухомості зазначена: АДРЕСА_2 , в той час як у абзаці 5 Розписки та Попередньому договорі від 27.07.2021, адресою розташування об`єктів нерухомості зазначена: АДРЕСА_2 .
Під час дії попереднього договору (до моменту його припинення) сторони мають право внести до нього зміни, зокрема, але не виключно, і зміни щодо встановлення нового строку.
У разі закінчення строку дії попереднього договору такі зміни не матимуть юридичної сили (Постанова Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 07.07.2009 у справі № 3-2395к09/5/19). Якщо сторони погодилися змінити умови попереднього договору, такі зміни вносяться шляхом укладення договору про внесення змін до нього.
На виконання вимог ЦК України, ОСОБА_2 надіслала на адресу позивачки Заяву (повідомлення) відносно виконання Попереднього договору від 28.09.2022 та Додаткову угоду №1 від 28.09.2022 до Попереднього договору.
Згідно вказаних документів, ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 укласти Додаткову угоду до Попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, щодо звільнення від відповідальності сторін договору та продовження строку на укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, а також продовження терміну на остаточний розрахунок - до закінчення 30 (тридцяти) денного періоду з дня виключення Пологівського району Запорізької області з Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».
Згідно Додаткової Угоди №1 від 28.09.2022 до Попереднього договору від 27.07.2021, ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 внести зміни в пп. Б) ч.1 Договору виклавши його в такій редакції: «Б) Договір купівлі-продажу чи інший вид договору, згідно якого переходять всі права та обов`язки власника нерухомого майна на житловий будинок та земельні ділянки має бути укладено нами не пізніше ніж через 30 календарних днів з дня виключення Пологівського району Запорізької області з Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»». 2.Внести зміни в абз. 5 ч. З Договору виклавши його в такій редакції: «Остаточний розрахунок повинен бути проведеним не пізніше ніж через 30 календарних днів з дня виключення Пологівського району з Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»». 3.Сторони встановили, що відповідальність Сторін зазначена в п. 6 Попереднього договору за період часу з 30 вересня 2022 року по закінченню 30 (тридцяти) денного періоду з дня виключення Пологівського району Запорізької області з Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»».
З огляду на вищевказане, ОСОБА_2 були вжиті заходи щодо встановлення нового строку виконання умов Попереднього договору (до моменту його припинення), шляхом внесення до нього змін в цій частині.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» - в Україні введено воєнний стан, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 7з від 25.04.2022 року «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року» увесь Пологівський район Запорізької області (а це місце реєстрації обох сторін Попереднього договору та місцезнаходження нерухомого майна) включений в райони, проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та відповідно будь-які нотаріальні дії на цих територіях не проводяться, що відповідно унеможливлює укладення Договорів купівлі-продажу нерухомого майна.
Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.
Згідно п.8 п. 1 Постанови Верховної ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-ІХ було утворено у Запорізькій області Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі територій Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Комишуваської селищної, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Новоолександрівської сільської, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської сільської, Таврійської сільської, Тернуватської селищної, Широківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, підпунктом восьмим пункту третього Постанови № 807-ІХ було ліквідовано у Запорізькій області: Бердянський, Більмацький, Василівський, Великобілозерський, Веселівський, Вільнянський, Гуляйпільський, Запорізький, Кам`янсько-Дніпровський, Мелітопольський, Михайлівський, Новомиколаївський, Оріхівський, Пологівський, Приазовський, Приморський, Розівський, Токмацький, Чернігівський, Якимівський райони;
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ.
Таким чином, як вбачається з фактичних обставин територія м. Оріхів Запорізької області з 04.03.2022 та станом на час розгляду справи, перебуває в Переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії.
Матеріали справи не містять доказів того, чи направлялася вказана заява ОСОБА_2 , чи була обізнана остання про готовність Позивачки вчинити дії, щодо укладення основного договору купівлі-продажу на умовах Попереднього договору, тобто до 30.09.2022.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 направила Пропозицію від 01.11.2022 на адресу ОСОБА_2 зазначену в попередньому договорі.
Згідно вказаної пропозиції, ОСОБА_1 повідомила відповідачку про те, що нею отримано проект Додаткової угоди до попереднього договору від 27.07.2021 та що з цього приводу вона повідомляє, що повідомлені ОСОБА_2 обставини непереборної сили, що перешкоджають нотаріальному посвідченню договору купівлі-продажу, є очевидними, проте не звільняють останню від обов`язку із проведення остаточного розрахунку. Якщо у строк до 30.11.2022 включно у ОСОБА_2 не виникне можливості здійснити остаточну оплату за будинок, ОСОБА_1 запропонувала розірвати раніше укладений договір з підстав, передбачених статтею 652 ЦК України. Також у пропозиції зазначено, що неотримання відповіді у вищевказаний строк буде вважатися згодою на розірвання договору.
До позову долучено копію конверту, відправленого ОСОБА_1 та адресованого на ім`я ОСОБА_2 і направлену на адресу останньої, зазначену у Попередньому договорі від 27.07.2021.
Згідно відмітки на конверті, він повернувся з підстав «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що саме було направлено у вказаному конверті, оскільки відсутній внутрішній опис вкладеної кореспонденції.
Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивачка просила розірвати попередній договір купівлі-продажу, укладений нею з відповідачкою ОСОБА_2 , посилаючись на норми ст.653 ЦК України та Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.22, в обґрунтування чого зазначила, що обставини, якими керувалися сторони під час укладання Попереднього договору змінилися настільки істотно, що у разі можливості їх передбачення, Договір напевне нею не був би укладений.
Згідно із ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Порядок розірвання договору: якщо в договорі є положення про порядок його розірвання, то обов`язково має бути порядок проведення взаєморозрахунків та відшкодування шкоди, заподіяної таким розірванням.
Укладений між сторонами 27.07.2021 Попередній договір не містить порядку його розірвання, а тому для вирішення вказаного питання суд повинен застосовувати положення чинного законодавства.
Так, відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Положеннями ч.1-3 ст.652 ЦК України передбачено, що договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.
Відповідно до ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. (ч.2 ст.653 ЦК). У разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. (ч.3 ст.653 ЦК). Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч.4 ст.653 ЦК)
Крім того, відповідно до листа Торгово-промислової палати України (вих. № 2024/02.0-7.1) від 28.02.2022, який розміщено на офіційному веб-сайті, остання засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану. Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.
Дія таких обставин може бути викликана:
-винятковими погодними умовами і стихійним лихом (Acts of God) (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо);
-непередбаченими обставинами, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго), дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дія суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту тощо);
-умовами, регламентованими відповідними рішеннями та актами державних органів влади, закриттям морських проток, ембарго, забороною (обмеження) експорту/імпорту тощо.
Вищезазначений перелік обставин не є вичерпним.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються Торгово-промисловою палатою України (далі ТПП України) за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
У зв`язку з набранням чинності 15.10.2014 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відповідно з внесеними змінами до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», рішенням Президії ТПП України від 21.10.2014 № 42(3) регіональні ТПП уповноважені за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб засвідчувати та видавати сертифікат про такі обставини.
У зв`язку із запровадженням військового стану Торгово-промислова палата України оприлюднила лист від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), тобто військову агресію Російської Федерації проти України, підтвердивши, що дані обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб. Проте, як зазначено вище, ці обставини не звільняють від відповідальності за порушення договору чи інших норм законодавства.
Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.
Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Заява за встановленою ТПП України формою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (Додатки №№ 1, 2, 3, 4 до Регламенту) подається за підписом керівника підприємства, організації з відбитком печатки підприємства, або за його дорученням -довіреною особою. Заява фізичної особи подається за її підписом особисто або за її дорученням-довіреною особою.
Згідно роз`яснень Торгово-промислової палати від 15.01.2024, розміщених на офіційному сайті установи, з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (за змістом зразка вказаним нижче). Це надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується.
Даний лист, особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами пов`язаними із військовою агресією РФ проти України, в період дії введеного воєнного стану, має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом.
При цьому, у разі необхідності, сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, також має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката дотримуючись порядку встановленого Регламентом за кожним зобов`язанням окремо.
Позивачкою не було надано відповідного Сертифікату в обґрунтування неможливості з її сторони укладення та виконання умов Додаткової угоди №1 від 28.09.2022 до Попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 27.07.2021, а тому посилання її саме на цю підставу для розірвання Попереднього договору, суд визнає необґрунтованим та не доведеним.
Положення ч.2 ст.635 ЦК України містять спеціальну норму, якою передбачено перелік правових наслідків порушення попереднього договору та встановлено обов`язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням виконання, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Відповідальність особи, яка порушила зобов`язання, наступає за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо особа доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, така особа є невинуватою (частина 1, 2 статті 614 ЦК України).
Крім того, як вбачається з фактичних обставин, територія м. Оріхів Запорізької області з 04.03.2022 та станом на час розгляду справи, перебуває в Переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії, а тому вчинити будь-які дії щодо укладення договору купівлі-продажу об`єктів нерухомості, зазначених у Попередньому договорі від 27.07.2021, станом на теперішній час не є можливим, оскільки і сам об`єкт, і місце реєстрації сторін, перебуває в зоні активних бойових дій, внесеної до відповідного Переліку.
Крім того, вчинення такого правочину, як купівля-продаж об`єктів нерухомості, зазначених у Попередньому договорі від 27.07.2021 станом на день звернення з вказаним позовом до суду не могло бути здійснено з причин того, що розташування Пологівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області розташоване у м. Пологи Запорізької області, яке відповідно до вищевказаного Переліку перебуває в зоні тимчасово окупованої території України. До того ж, приватні нотаріуси Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області не здійснювали свою діяльність на вказаній території станом до лютого 2024 року.
Посилання ОСОБА_1 на те, що не укладанням договору купівлі-продажу об`єктів, зазначених у Попередньому договорі від 27.07.2021, тягне за собою порушення її законних прав власника на користування та розпорядження вказаним майном, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.
Крім того, суд звертає увагу на те, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (частина третя статті 635 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частини перша та друга статті 638 ЦК України).
За правилами частини другої статті 220 ЦК України у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Зазначена частина друга статті 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони вчинили правочин у встановленій законом письмовій формі, зміст якого відповідав волі сторін, які дійшовши згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали такий договір повністю чи частково, і лише не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору через ухилення однієї сторони договору.
Позивачкою не надано доказів того, що відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення вказаного попереднього договору.
Отже, суд правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що частина друга статті 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони у встановленій законом письмовій формі вчинили правочин, зміст якого відповідав волі сторін, які дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, виконали такий договір повністю або частково, і лише не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору через ухилення однієї його сторони.
Висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.06.2021, справа № 522/970/18.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Разом з тим, згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, вмежах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
З огляду на вищевказане, суд приходить до вмотивованого висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору необхідно відмовити з причин недоведеності та необґрунтованості.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.
Разом з тим, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як законний представник дитини з інвалідністю (а.с.16,17), судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.
Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку і земельних ділянок відмовити.
Судовий збір віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_4 ; місце проживання (фактичне, згідно довідки ВПО)%: АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (останнє відоме зареєстроване): АДРЕСА_6 .

Суддя: Н.С. Звєздова