Справа № 159/867/24
Провадження № 2/159/567/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 березня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.

представника позивача ОСОБА_1 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1100 гривень на 1/3 частину доходу відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що матеріальний стан позивачки після ухвалення рішення про стягнення аліментів значно погіршився, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син ОСОБА_5 , якого вона утримує та виховує одна. У зв`язку з народженням ще однієї дитини у неї значно збільшилися витрати, тому раніше присуджених аліментів не вистачає на елементарні потреби сина ОСОБА_6 . Приймаючи до уваги вартість необхідних для дитини відповідного віку продуктів харчування, одягу, предметів для розвитку, просила збільшити розмір аліментів і стягувати їх у частці від доходу відповідача, який є працездатною особою.

Суд відкрив провадження у справі 14.02.2024, на підставі пункту 3 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання на 14.03.2024.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Поліщук В.А. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав, додатково зазначив, що позивачка на даний час перебуває в Республіці Польща разом з двома малолітніми дітьми: сином ОСОБА_6 , батьком якого є відповідач, та сином ОСОБА_5 , якого виховує одна. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, заборгованість по аліментах становить приблизно 15 000 гривень. Ураховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог статей 183, 192 Сімейного кодексу України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, а також беручи до уваги погіршення матеріального становища позивачки, у зв`язку з народженням ще однієї дитини, яку виховує сама, та припиненням отримання аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_6 трирічного віку, позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої суми (1100 грн) на 1/3 частину доходу відповідача.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно з даними Укрпошти відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання (рекомендований лист 06 002 502 374 02), що за приписами частини восьмої статті 128 ЦПК України є доказом належного повідомлення відповідача про день і час судового розгляду.Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України (далі СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21) суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У пунктах 17, 23 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частини другої статті 182 СК, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2024 становить 2563 гривні, від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2017, який розірваний рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2020 у справі №159/6460/19.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1100 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 на час призначення аліментів не мав постійного доходу, був особою з інвалідністю ІІІ групи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 видане 08.09.2023 органом реєстрації актів цивільного стану ст. м.Варшава (з офіційним перекладом).

Відповідно до пояснень представника позивача, ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, виховує сина ОСОБА_5 одна. Дана обставина підтверджується вищевказаним свідоцтвом про народження, де у розділі 8 - Примітка, зазначено, що запис про батька дитини вчинений зі слів матері.

На даний час, згідно з повідомленою представником позивача інформацією, неповнолітні діти проживають з позивачкою у Республіці Польща.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з метою їх збільшення, позивач вказує на погіршення її матеріального стану, у зв`язку із народження ще однієї дитини, та збільшення витрат на утримання сина ОСОБА_6 , потреби якого в силу його віку збільшилися.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дитини.

Суду не надані докази працевлаштування відповідача, тому для розрахунку розміру аліментів в частці від доходу застосовуються положення частини другої статті 195 СК України, про те, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

За статистичною інформацією з відкритих джерел середня заробітна плата по Волинській області становить 11735 грн. Відповідно 1/3 частка становитиме 3911,67 грн, 1/4 - 2933,75 грн.

Враховуючи вік дитини, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, засобів і заходів для розвитку дитини, які є об`єктивно необхідними для забезпечення гарантованих потреб дитини, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає справедливим та обґрунтованим збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення з твердої суми 1100 гривень на 1/4 частку доходу відповідача.

Позивач не надала суду доказів існування обставин для визначення аліментів у більшому розмірі. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення аліментів в меншому розмірі.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі статті 141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7,18, 181,182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 (справа №159/6509/19), та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 18.03.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК