Провадження № 2/201/931/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

21.12.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. №3-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.12.2023р. позов був залишений без руху (а.с. № 30)

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 13.02.2024р., після усунення недоліків поданого позову, було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№41).

Представник позивача - адвокат Самуха А.О. (діє на підставі ордеру від 23.08.2023р. - а.с. № 28) в позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2021р. у Соборному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) під актовим записом № 1236. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представник позивача по тексту позову зазначала, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені 15.07.2023р. через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, на ведення спільного господарства та на виховання дітей. Також позовна заява містить відомості про те, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, а межах якою відповідачка надала заяву, в якій погодилася на позбавлення себе батьківських прав відносно малолітніх дітей та визнала те, що вона не займається вихованням та утриманням дітей.

В судове засідання 04.03.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Самуха А.О. в заяві до суду від 04.03.2024р., яка надійшла до канцелярії суду, підтримала поданий позов, просила ухвалити рішення в судовому засіданні за її відсутності. Представник позивача наголошувала на тому, що заперечує проти ухвалення заочного рішення, оскільки у справі наявна заява відповідачки, з якої вбачається, що вона згодна на розірвання шлюбу, Також в цій заяві адвокат додатково зазначила, що позивач не наполягає на стягненні на свою користь з відповідачки судових витрат (а.с. № 49).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання 04.03.2024р. не з`явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме рекомендованим листом з повідомленням, повідомленням на е/пошту, яке вчасно доставлено, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 42, 45, 46, 47-48).

Відповідачка по тексту заяви від 15.07.2023р., яка була посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Римською А.В., реєстровий № 841, зазначила, що згодна на розірвання шлюбу (а.с. № 14).

Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 04.03.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позовної заяви , ні по тексту заяви до суду від 04.03.2024р., представник позивача не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 3-7, 49).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2021р. у Соборному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) під актовим записом № 1236 (а.с.№20).

Від даного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 19, 21).

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивача, з 15.07.2023р. через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, а також через різні погляди на ведення спільного господарства та на виховання дітей.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, зі слів представника позивача, з 15.07.2023р., з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбних стосунків між сторонами саме з 15.07.2023р. відповідно до даних, які містить позов, оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення стосунків) суду не направила.

Суд вважає можливим розглянути питання про розірвання шлюбу між сторонами до досягнення молодшою дитиною однорічного віку (вимоги ч.2 ст. 110 СК України), оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 201/9754/23 від 20.12.2023р. про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , яке набрало законної сили 22.01.2024р., встановлено факт протиправної поведінки відповідачки (а.с.№50-54).

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу.

Питання щодо зміни прізвища відповідачки у відповідності до положень 113 СК України не вирішується, оскільки остання по тексту заяви від 15.07.2023р. не висловила своєї думки щодо зміни свого прізвища на те, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. №14).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що по тексту заяви до суду від 04.03.2024р. адвокат просила не стягувати з відповідачки на користь позивача судовий збір, судові витрати відносяться на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26.10.2021р. у Соборному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) під актовим записом № 1236 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.