У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту перебування малолітньої дитини на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся із вказаною заявою до Подільського районного суду міста Києва.

Ухвалою суду від 11.12.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження.

Після відкриття провадження судом встановлено, що справа не підсудна Подільському районному суду міста Києва, у зв`язку з чим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо необхідності передачі справи за підсудністю до належного суду, яким є Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Представник заявника щодо передачі справи за підсудністю заперечила, вказуючи на те, що справа підсудна Подільському районному суду міста Києва, оскільки на час подання заяви до суду заявник ОСОБА_2 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 , тобто на території Подільського району міста Києва. При цьому вона повідомила, що на даний час заявник фактично проживає за межами території України.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши думку представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частинами третьою-четвертою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суду належить перевірити, чи заява подана з дотриманням вимог щодо її змісту та форми та чи дотримано правил підсудності при її поданні, оскільки, в силу ч. 1 ст. 378 ЦПК України розгляд судом справи, яка не відноситься до його юрисдикції (підсудності) є однозначною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги щодо форми, змісту позовної заяви та порядку подання її до суду, обов`язок дотримання яких покладається на заявника.

Зокрема, пунктами 2, 5 частини третьої статті 175 ЦПК передбачено, що позовна заява повинна містити відомості про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

В поданій до суду заяві зазначено, що адресою фактичного місця проживання заявника ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Подільського району міста Києва, а адресою його реєстрації - АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Конотопського району Сумської області.

Вказана адреса зареєстрованого місця проживання заявника ОСОБА_2 підтверджується і відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №450220 від 15.02.2024, отриманою на запит суду.

Таким чином, відповідно до адміністративно-територіального поділу територія зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 не відноситься до Подільського районного суду міста Києва, оскільки знаходиться в межах Конотопського району Сумської області.

Крім того, як з`ясовано судом із пояснень представника заявника у судовому засіданні, фактично на даний час він перебуває за межами території України.

При вирішенні питання щодо підсудності даної справи Подільському районному суду міста Києва суд враховує наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 44 Постанови Пленуму №3 від 01.03.2023 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 34 вказаної Постанови зазначено, що питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом IV - щодо справ окремого провадження.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України №1382- IV від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що для заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, встановлено виключну підсудність, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 про встановлення факту перебування малолітньої дитини на утриманні подано з порушенням правил підсудності, у зв`язку з чим наявні підстави для передачі даної справи за правилом виключної підсудності до суду за зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_2 , яким є Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258-261, 293, 294, 315, 316, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту перебування малолітньої дитини на утриманні передати за підсудністю на розгляд до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 04.03.2024.

СуддяОлена КОВБАСЮК