РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

представника позивача - адвоката Чайковської Р.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Волкова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 21.02.2017 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі №522/24210/16-ц розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, має інвалідність. На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси №522/11380/16-ц від 21.12.2016 року було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1 399 грн. щомісячно. За словами позивача, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на виховання, лікування та утримання дитини, хоча є працездатним та зобов`язаний утримувати свою дитину. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 78 844,00 грн. станом на 05.10.2023 року.

З огляду на викладене та посилаючись на положення статті 196 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 78 844,00 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача - адвокатом Антонович О.С. надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказала, що на виконання рішення про стягнення аліментів 16.02.2017 року виконавцем було відкрито виконавче провадження, за час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів не виникало жодної заборгованості, а 12 грудня 2018 року державним виконавцем на підставі письмової заяви позивача від 06.12.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Після винесення рішення Богунським районним судом м. Житомира у справі №295/2533/23 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 поновила виконавче провадження про стягнення аліментів, після чого відповідачем одразу було здійснено погашення заборгованості з їх сплати та здійснюється щомісячна сплата аліментів, борг відсутній, а тому, на переконання адвоката, вина у виникненні заборгованості відсутня. За словами представника, відповідачем не вчинялись жодні дії задля несплати аліментів або ухилення від їх сплати. Весь час ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, не приховує свої доходи та майно, не змінює номери телефонів чи адреси проживання. Позивач в будь-який час могла зв`язатись та повідомити, що потребує фінансової допомоги, однак із 2019 року по 2023 рік від позивача не надходило жодних звернень, вимог чи дзвінків. Тобто підстави для стягнення пені відсутні.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Чайковська Р.А. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що її довіритель подала на виконання виконавчий лист, після чого був укладений з відповідачем договір про наміри, однак потім інших дій за договором вчинено не було. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, хоча повинен був сплачувати щомісячно аліменти. Жодної копійки з 2019 року батько добровільно не передав. Після повернення виконавчого документа 12.12.2018 року виконавчий лист повторно був пред`явлений і відкрито виконавче провадження 13.09.2023 року. Відповідаючи на питання адвокат вказала, що ОСОБА_2 не зверталася до відповідача з приводу аліментів на дитину із 01.01.2019 року, натомість ріст цін, зміна ситуації в країні спонукали позивача в 2023 році повторно звернутися із виконавчим листом. За словами представника, їй невідомо чи застосовувались штрафні санкції до відповідача. Просила останній місяць в розрахунку пені, що був наданий суду, відмінусувати.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що в 2018 році у нього була домовленість з позивачем та з моменту підписання відповідного договору позивач не зверталася з приводу аліментів на дитину. Після того, як позивач програла суд по позбавленню батьківських прав, то вона одразу подала виконавчий лист про стягнення аліментів повторно. Майже одразу після того він сплатив заборгованість по аліментах. На запитання суду ОСОБА_1 відповів, що поштою не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, а із застосунку «Дія» дізнався про виконавче провадження в жовтні місяці 2023 року. Вважає, що з його боку немає винної поведінки.

Представник відповідача - адвокат Волков А.В. вказав, що позивач не довела вину його довірителя у заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач як тільки дізнався про поновлення виконавчого провадження, то одразу сплатив заборгованість і продовжує сплачувати аліменти. Звертав увагу, що ОСОБА_2 підписавши договір про наміри, сама почала його виконувати і звернулася до відділу ДВС з приводу повернення виконавчого листа. Станом на день відкликання виконавчого листа заборгованості по аліментам не було. Відповідач не сплачував аліменти за бажанням стягувача. На переконання адвоката, презумпція вини відповідача спростована, так як аліменти не стягувались саме за ініціативи стягувача, позивач у свою чергу не надала доказів намагання одержати аліменти з 2019 року. Окремо вважає необґрунтованим розрахунок по неустойці.

Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2016 року у справі №522/11380/16-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 399,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2016 року і до досягнення ним повноліття, з урахуванням раніше сплачених сум (а.с. 14-17).

З матеріалів справи слідує, що 04.12.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про наміри, за змістом якого за домовленістю батьків даним договором встановлюється обов`язок батька надати дозвіл на усиновлення дитини ОСОБА_3 , 2015 р.н., в період з 01 травня 2019 року до 30 травня 2019 року та обов`язок матері відмовитися від стягнення аліментів на користь дитини, що включає звернення до органів державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого листа по виконавчому провадженню №53423020 стягувачу у період до 14 грудня 2018 року, отримання виконавчого листа та довідки про зупинене виконавче провадження №53423020 у період до 28 грудня 2018 року, надання довідки про зупинене виконавче провадження батьку у період до 30 січня 2019 року (а.с. 70-72).

Згідно з відповіддю головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Янчинської О. від 24.04.2023 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №53423020 з примусового виконання виконавчого листа №522/11380/16-ц, 16.02.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 12.12.2018 року державним виконавцем на підставі письмової заяви стягувача від 06.12.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 56, 73).

13.09.2023 року державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Блажиєвською Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72762190 з виконання виконавчого листа №522/11380/16-ц, виданого 26.01.2017 року Приморським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 399,00 грн. щомісячно (а.с. 74).

Із наявної у матеріалах справи відповіді від 07.11.2023 за №145760, виданої за підписом начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Савіної Н., вбачається, що станом на 07.11.2023 року заборгованість по ВП №72762190 з виконання виконавчого листа №522/11380/16-ц, виданого 26.01.2017 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

У листі від 08.02.2024 №30057 начальник Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Савіна Н. на адвокатський запит зазначила, що станом на 01.10.2023 року заборгованість становила 79743,00 грн. за період з 01.01.2019 по 01.10.2023; 04.10.2023 на рахунок відділу ОСОБА_1 було сплачено 2298 грн., з яких 1399 поточні аліменти і 899 грн. в рахунок погашення заборгованості; 26.10.2023 сплачено 1000 грн. в рахунок погашення заборгованості; 03.11.2023 сплачено 2499 грн. з яких 1399 поточні аліменти і 1100 грн. в рахунок погашення заборгованості; 07.11.2023 сплачено 76 744,00 грн. в рахунок погашення заборгованості (а.с. 113-114).

Наданою стороною відповідача квитанцією підтверджується сплата ОСОБА_1 в рахунок аліментів коштів в сумі 76 744,00 грн. 03 листопада 2023 року (а.с. 95).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Вказаний висновок підтверджується наступним.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Таким чином, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19), яка уточнила висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311 св 17).

В ході судового розгляду було встановлено, що з моменту повернення виконавчого листа №522/11380/16-ц за заявою стягувача, а саме з 12.12.2018 року і до повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання у вересні 2023 року ОСОБА_2 не вчиняла жодних заходів з виконання рішення суду про стягнення аліментів. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачка до дня звернення виконавчого листа до примусового виконання та відкриття у зв`язку із цим виконавчого провадження №72762190 (13 вересня 2023 року) зверталася до відповідача про необхідність виконання рішення суду у добровільному порядку, повідомивши його про способи перерахування коштів, її номер банківського рахунку, або інші можливі способи перерахування аліментних платежів. Дана обставина і не заперечувалась сторонами в засіданні. Також у справі відсутні докази того, коли ОСОБА_1 достеменно дізнався про відкриття ВП №72762190.

Натомість матеріалами справи підтверджується сплата ОСОБА_1 щомісячно аліментів на виконання рішення суду та погашення заборгованості зі сплати аліментів в максимально короткий проміжок часу після повторного пред`явлення виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження №72762190.

Суд, встановивши фактичні обставини у справі та оцінивши надані сторонами докази дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у простроченні сплати аліментів відсутня.

Крім того, судом встановлено, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1 399,00 грн., що також свідчить про відсутність у ОСОБА_1 умислу на ухилення від сплати аліментів (а.с. 60-62).

Додатково суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, в якій суд касаційної інстанції навів формулу розрахунку розміру пені за місячним платежем: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Велика Палата Верховного Суду у даній постанові зазначила, що за цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Ураховуючи викладене, суд на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 89, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

дата складення повного судового рішення - 04.03.2024

Суддя Д.В. Кузнєцов