Справа № 226/49/24
Провадження №2/226/35/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Кудрявцевої Н. С.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ТОВ «Вердикт Капітал»,

треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мирнограді Покровського р-ну Донецької області за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що згідно з виконавчим написом, вчиненим 06.04.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. за реєстровим № 6771, з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованість в сумі 15688,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. 18.05.2021 винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим написом № 6771 від 06.04.2021. 13.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника, 19.11.2021 постанову про арешт коштів боржника. 29.08.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. винесені постанови: про передачу виконавчого провадження та про прийняття виконавчого провадження (зміна виконавчого округу). 11.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. Про існування відносно неї відкритого виконавчого провадження позивач дізналась з мобільного додатку «Дія». Вважає виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом, незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував ані від стягувача ані від боржника первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, зазначені у написі є безспірними. Умови виникнення заборгованості виконані відповідачем є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача. Крім того, приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного нотаріального напису не врахований той факт, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі втратили чинність на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, а саме визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З метою ефективного захисту своїх прав, просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т. В. від 06.04.2021 реєстровий № 6771 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню та стягнути на її користь понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти розгляду справи заочно.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав на адресу суду письмові пояснення згідно з якими відповідач вважає, що доводи позивача не заслуговують на увагу та спростовуються наступним. Так, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року № 1172. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. За умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1992 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 р. у справі № 6-158цс15 також висловлена правова позиція, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Треті особи до судового засідання не з`явились з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, про причини неявки суд не повідомили.

Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

На підставі ухвали суду від 11.01.2024 задоволена заява позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим листом.

15.01.2024 на підставі ухвали судді відкрите провадження у справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначено на 09.00 год 12.02.2024, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третім особам пояснення (заперечення).

Через неявку у судове засідання відповідача та третіх осіб у справі розгляд справи відкладено на 01.03.2024.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 19.08.2019 між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «Дінеро» укладено кредитний договір № AG0282767, відповідно до умов якого позивач отримала 5200 грн позики зі строком повернення до 18.09.2019 (а. с. 20-25).

Відповідно до виконавчого напису № 6771, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В., зареєстрованого в реєстрі 06.04.2021, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», запропоновано стягнути заборгованість, яка виникла за кредитним договором № AG0282767 від 19.08.2019, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги № 22-08/19 та Додаткової угоди № 7 від 27.12.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», за період з 27.12.2019 по 05.04.2021 в сумі 14188,00 грн, за вчинення виконавчого напису 1500 грн (а. с. 24).

На підставі виконавчого напису № 6771 від 06.04.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П. В. винесені постанови: 18.05.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за виконавчим написом № 6771 від 06.04.2021, 13.07.2021 - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника, 19.11.2021 постанову про арешт коштів боржника. 29.08.2023 постанови: про передачу виконавчого провадження та про прийняття виконавчого провадження (зміна виконавчого округу). 11.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П. В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 13-13, 14-15, 16, 17, 18).

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Виконавчий напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на підставі документів, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Вчинення виконавчих написів, крім того, врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок).

Відповідно до п. 3.1, п. 3.2 гл. 16 розділу II Порядку, вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік).

Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні.

Відповідно до п. 2.3 Порядку, боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 30.09.2019 по справі № 357/12818/17.

Судом не встановлено, що відповідачем вживалися заходи для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості та дострокове повернення боргу.

При цьому, пункт 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, було доповнено постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В частині щодо доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22 лютого 2017 року, була визнана незаконною та нечинною.

У зв`язку з цим, вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, яким цей Перелік було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, що була визнана судом незаконною та нечинною, є неправомірним, винесеним незаконно та не підлягає виконанню.

При цьому суд враховує п.п. 77-95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021, справа № 910/10374/17.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку і Переліку.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн за заяву про забезпечення позову та в сумі 1073,60 грн за подання позовної заяви, всього 1610,40 грн.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правову допомогу по цій справі склали 5000 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги в цивільному провадженні від 11.12.2023, додатком № 1 від 11.12.2023 до цього договору, Попереднім розрахунком послуг з правничої допомоги від 11.12.2023, довідкою про плату послуг адвоката від 30.12.2023, Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН № 4725 від 25.05.2016, ордером на надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1264329 від 30.12.2023.

Також витрати підтверджуються Актом виконаних робіт від 30.12.2023 згідно якого було витрачено на: надання усних консультацій 1 год. робочого часу; ознайомлення з документами, які мають відношення до справи 1 год. робочого часу; аналіз судової практики 1 год. робочого часу; розроблення правової позиції 1 год. робочого часу; складання позовної заяви 3 год. робочого часу; складання заяви про забезпечення позову 2 год. робочого часу. Станом на поточну дату адвокатом за дорученням клієнта відпрацьовано 9 год., погодинна оплата гонорару визначена 1500 грн за 1 год. роботи адвоката. Відповідно до умов договору сторони дійшли згоди про фіксований розмір гонорару, що становить 5000 грн, який сплачений у повному обсязі під час підписання вказаного Акту виконаних робіт.

Відповідач надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з огляду того, що враховуючи середню заробітну плату в регіоні, де працює адвокат позивача, витрати по часу на половину робочого дня повинні складати 395,66 грн, а не 5000 грн. До позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 5000 грн. Тому вважає, що необхідно відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім цього, оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому суд враховує п.п. 132-134 постанови ВП ВС від 16.11.2022, справа № 922/1964/21.

Також, суд зазначає, що, відповідно до положень ст. 14 ПК України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016, №13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року № 148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. При цьому суд враховує п.п. 35-37 постанови КАС ВС від 16.04.2020, справа № 727/4597/19.

Враховуючи викладене, суд вважає фіксовану суму правової допомоги у розмірі 5000 грн обґрунтованою, доведеною та відповідно, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 137, 141, 259, 263-265, 280-284, 288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», юридична адреса якого: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 5 Б, код , третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місце знаходження якого: 76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Михайла Грушевського, 17, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павло Васильович, місце реєстрації: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, прим. 58 к. 414, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 06.04.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем за реєстровим № 6771, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 15688,00 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір в сумі 1610 (тисяча шістсот десять),40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.03.2024.

Суддя І. В. Петунін