РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2037/23

Провадження № 2/293/106/2024

22 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув y відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради

про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради за змістом якої просить:

- встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була ріднею сестрою ОСОБА_3 1907 р.н., який загинув у роки війни у 1943 році;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Видибор, Черняхівського району, Житомирської області право власності на земельну частку (пай) розміром 2,3788 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), передану у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Видибор, яка була спадкоємицею померлої рідної тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Видибор, якій належало право на земельну частку в реформованому КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Ухвалою від 11.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10 січня 2024 року.

Ухвалою від 10.01.2024 , яка в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 10.01.2024, суд відклав підготовче засідання на 31.01.2024 та витребував у Черняхівської ДНК копії спадкових справ, заведених до майна померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

16.01.2024 на адресу суду від Черняхівської ДНК надійшли Інформаційні довідка зі Спадкового реєстру щодо померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Ухвалою від 31.01.2024 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 22.02.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Видибор, Черняхівського (нині Житомирсього) району, Житомирської області померла ОСОБА_2 .

Позивач доводить що, після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, та ощадну книжку рахунок №1519, серія НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_2 .

Пояснює, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті проживала з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За даними позивача, після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину: вступивши в управління і володіння спадковим майном ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 мала у себе ощадну книжку на рахунок № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_2 .

Отже ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після померлої 1997 році рідної тітки ОСОБА_2 .

Позивач доводить, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була рідною тіткою ОСОБА_4 по батьковій лінії. Дівоче прізвище ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , а прізвище " ОСОБА_7 " вона отримала після укладання шлюбу з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Коли ОСОБА_9 було три роки померла її мама - ОСОБА_10 . ОСОБА_11 проживала з батьком ОСОБА_12 до 1943 року. В 1943 році її батька ОСОБА_3 було мобілізовано, а в квітні 1943 року пропав безвісті, ОСОБА_2 забрала до себе свою племінницю ОСОБА_13 жити і виховувати. Саме з цього періоду ОСОБА_4 майже проживала разом з тіткою до дня її смерті.

Позивач також вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з якою на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав.

За даними позивача, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яке належало її рідній тітці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права.

Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , вступивши в управління і володіння спадковим майном.

Позивач доводить що, як спадкоємеця 1-ї черги за законом ( ст. 529 ЦК УРСР) має право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 .

Водночас позивач зазнача, що інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку спадщини немає.

Позивач зазначає, що при зверненні до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї рідної тітки ОСОБА_2 , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, з`ясувалося, що позивач не може підтвердити рідство між рідним дідом ОСОБА_3 та його рідною сестрою ОСОБА_2 через відсутність документів, що підтверджують зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_14 .

Позивачка пояснює, що ОСОБА_15 одружилася з ОСОБА_16 у 1936 році, та проживали в с. Видибор, Черняхівського району, який мобілізований в 1943 році та загинув у бою ІНФОРМАЦІЯ_9. Вказує, що у пенсійному посвідченні, виданому на ім`я ОСОБА_2 зазначено, що вона є дружина померлого учасника вітчизняної війни.

Позивач вказує, що відновити свідоцтво про одруження ОСОБА_17 з ОСОБА_16 в 1936 році в установленому законом порядку не вдалося.

Враховуючи вищевикладені обставини, фактичне прийняття матір"ю позивача ОСОБА_4 спадщини після смерті своєї рідної тітки ОСОБА_2 , в тому числі, на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської та прийняття позивачем спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та зважаючи на те, що позивач не можу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса на належне спадкове майно рідної матері, яка була спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної тітки ОСОБА_2 , позивач за захистом свого порушеного права звернулась до суду з вимогою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який загинув у роки війни 1943р.

Крім того звертаючсись до суду позивач також зазначає, що постановою від 21 листопада 2023 року державним нотаріусом Пилипчуком В.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що ОСОБА_1 не було надано правовстановлюючий документ на майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба".

Мотивуючи вимогу про визнання права власності на земельну частку (пай) позивач доводить, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, але не встигла за життя отримати правовстановлюючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай), який підтверджував це право.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 за життя не могла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради так як розпорядження голови Черняхівської селищної ради Черняхівської РДА за №30 від 08.02.2000 про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) видано після сметрі ОСОБА_2 .

Позивач за захистом своїх прав звернулась з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

21.02.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява, згідно якої остання просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.70).

Відповідач - Черняхівська селищна рада повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 22.02.2024 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі, щодо рішення суду покладаються на розсуд суду (а.с. 71).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 22.02.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Видибор, Черняхівського (нині Житомирського) району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 25.10.1997 Видиборською сільською радою, Черняхівського району, Житомирської області, актовий запис №32 від 25.10.1997 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, що стверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру Житомирської області управління надання адміністративних послуг від 13.04.2023 за №1004/35-23 (а.с. 32).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №323 від 17.11.2023, виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради, згідно якої за даною адресою за шість місяців до дня смерті ОСОБА_2 та в шестимісячний термін після її смерті, була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину: вступивши в управління і володіння спадковим майном ОСОБА_4 , що стверджується довідкою Видиборського старостинського округу Черняхівської селищної ради від 17.11.2023 №325 (а.с. 15).

ОСОБА_4 мала у себе ощадну книжку рахунок № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 37).

Отже ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після померлої у 1997 році ОСОБА_2 , але юридично не оформила свої спадкові права (а.с. 15).

Родинні стосунки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 як рідна тітка та племінниця стверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 18.05.2023 за №8 (а.с. 19); копією свідоцтва про одруження від 22.06.1954 серія НОМЕР_4 , де зазначено, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_18 . (а.с. 20); В 1943 році її батька ОСОБА_3 було мобілізовано, а в квітні 1943 року пропав безвісті, що стверджується довідкою виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради від 22.03.2023 за №104. (а.с.30); довідкою виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради від 17.11.2023 за №326 стверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , А/З №32 від 25.10.1997, була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 з 1980 року до дня її смерті (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_4 , що стверджуються повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.12).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №322 від 17.11.2023 виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої в т.ч. входить право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Житомирського (Черняхівського), яке належало її рідній тітці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,а ОСОБА_4 прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права.

Згідно довідки від 17.11.2023 за №324, виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради стверджується, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , вступивши в управління і володіння спадковим майном (а.с.18).

Факт родинних відносин між позивачем і ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_6 , виданим 18.07.1953 Видиборським сіль бюро ЗАГС, А/З №22 в якому її матір`ю ОСОБА_19 (а.с.23); свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_7 , виданим 07.04.1984, А/З №5 Видиборською сільською радою, Черняхівського району в якому зазначено, що після одруження ОСОБА_20 з ОСОБА_21 її прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на " ОСОБА_22 " (а.с. 24); свідоцтвом про одруження матері позивача - ОСОБА_19 з ОСОБА_8 22.06.1954 серії НОМЕР_4 видане 22.04.1954 Видиборським сіль бюро ЗАГС, А/З №10, в якому зазначено, що після одруження прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на " ОСОБА_23 " (а.с. 20).

За даними позивача, вона є спадкоємицею 1-ї черги за законом, інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку спадщини та утриманців немає, що підтверджується Інформаційними довідками із Спадкового реєстру відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 60-61).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 21.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в зв`язку відсутністю підтверджуючих докуменів про реєстрацію шлюбу зі зміною прізвища з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_14 " (а.с.25).

Факт родинних стосунків мід ОСОБА_24 та ОСОБА_16 як дружини та чоловіка підтверджується довідкою за №106 від 22.03.2023, виданої Видиборським старостинським округом, згідно якої ОСОБА_16 , 1912 р.н. проживав в с. Видибор, Черняхівського району мобілізований в 1943 році, загинув у бою ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 31) та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , де зазначено, що вона дружина померлого учасника вітчизняної війни (а.с. 33).

Позивач зазначає що свідоцтво про одруження ОСОБА_17 з ОСОБА_16 в 1936 році в установленому законом порядку не вдалося отримати через відсутність відповідних записів.

Із змісту архівної довідки за №В-1011/02 від 28.03.2023 вбачається, що у книгах реєстрації актових записів про шлюб по с. Видибор про реєстрацію шлюбу ОСОБА_16 з ОСОБА_17 (Терешківною) за 1932-1934, 1936 на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходило, тому підтвердити реєстрацію шлюбу ОСОБА_16 з ОСОБА_17 неможливо (а.с. 27).

Із змісту архівної довідки за №В-1267/02 від 29.03.2023 вбачається, що у книгах реєстрації актових записів про шлюб по с. Видибор про реєстрацію шлюбу ОСОБА_16 з ОСОБА_17 (Терешківною) за 1940, 1942-1944, на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходило, тому підтвердити реєстрацію шлюбу ОСОБА_16 з ОСОБА_17 неможливо (а.с. 28).

Факт родинних відносин між дідом (позивача) ОСОБА_3 та його рідною сестрою (позивачці доводиться рідною тіткою) ОСОБА_2 можливо підтвердити наступними документами: архівною довідкою Державного архіву Житомирської області за №В-1009/02 від 17.03.2023 про народження мого діда ОСОБА_3 , із змісту якої вбачається, що його батька звали" ОСОБА_25 " , а матір ОСОБА_26 (а.с. 29); свідоцтвом про народження ОСОБА_27 серії НОМЕР_9 із змісту якого вбачається, що її батька звали " ОСОБА_25 ", а матір " ОСОБА_28 " (а.с. 26); довідкою Видиборського старостинського округу з №326 від 17.11.2023 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 разом проживали та вели спільне господарство з 1980 року до дня смерті ОСОБА_2 (а.с. 16); експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05.05.2023 № 056/552-а де зазначено " ОСОБА_29 " " ОСОБА_30 " записи є записи є ідентичними, " ОСОБА_12 ", " ОСОБА_12 ", " ОСОБА_12 " записи є ідентичними та " ОСОБА_31 ", " ОСОБА_32 ", " ОСОБА_33 ", " ОСОБА_34 ", " ОСОБА_35 ", " ОСОБА_36 " записи є ідентичними (а.с 34).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2023 року державним нотаріусом зазначено, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 матері ОСОБА_4 , яка була спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надала правовстановлюючий документ на майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай)» (а.с. 25).

Суд встановив, що ОСОБА_2 , мала на право на земельну частку (пай), що підтверджується листом 13.04.2023 року за № 1004/35-23 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області , згідно зазначено що ОСОБА_2 включена в уточнений список громадян-членів КСП "Дружба" Черняхівського району Житомирської області за №390, який затверджений загальними зборами членів КСП "Дружба" згідно протоколу №4 від 17.12.1999. Також за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Видиборської сільської ради відсутній запис реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с. 32).

Згідно розпорядження №30 від 08.02.2000 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя не могла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради (а.с. 39)

Позивач, вказує на те, що вона як спадкоємиця за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а саме на вищевказану земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Суд розглядаючи позовну вимогу про становлення факту родинних відносив зазначає про танступне.

Предметом розгляду даної справи є встановлення факту родинних відносин між померлою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та рідним братом ОСОБА_3 , 1907 року народження, який загинув 1943 році, за ступенем спорідненості рідна сестра - рідний брат.

Встановлення юридичного факту - факту родинних відносин має юридичне значення для реалізації позивачем свого права на спадкування після смерті матері ОСОБА_4 . Тобто, встановлення факту родинних відносин заявнику необхідне для оформлення спадкових прав.

У позасудовому порядку, встановити вказаний факт, позивач позбавлена можливості.

Зібраними та оціненими під час розгляду справи доказами підтверджено факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , 1907 року народження, який загинув 1943 році, за ступенем спорідненості рідна сестра - рідний брат.

У ході розгляду даної справи зібрані у справі докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення позивачем спадщини без встановлення факту родинних відносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин.

Суд розглядаючи вимогу про визнання права власності на земельну ділянку (пай), зазначає.

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на земельну часту (пай).

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивача оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті матері (спадкодавця), відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право на земельну частку (пай) набуто ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ще за життя й відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини.

За життя ОСОБА_2 не отримала відповідний сертифікат, однак мала право на земельну частку (пай) із земель КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Після її смерті вказане право успадкувала племінниця - ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_2 не отримала сертифікат, оскільки розпорядження Черняхівської РДА про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розмір 2,3788 в умовах кадастрових гектарах КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської видано після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 та увійшло право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської, а позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вимоги позивача про визнання за нею права на земельні частки (пай) в порядку спадкування за законом є законними, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13,79,81,91,141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,293,315,319,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Встановити факт, що має юридичне значення родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 , 1907 року народження, який загинув 1943 році, за ступенем спорідненості рідна сестра - рідний брат.

3. Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на земельну частку (пай) розміром 2,3788 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі на місцевості, передану в колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Видибор, Черняхівського району, Житомирської області, як спадкоємиці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ведибор, якій належало право на земельну частку в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 )

Відповідач: Територіальна громада в особі Черняхівської селищної ради (адреса місця знаходження: майдан Рад 2, смт Черняхів, Житомрський район, Житомирська область, 12301, )

Повний текст рішення складено: 04.03.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ