Справа № 524/8980/23
Провадження №2/524/770/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КГЖЕП «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є спадкоємцем після померлої матері ОСОБА_2 .

До складу спадкового майна входить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлій на праві спільної сумісної власності.

У процесі оформлення своїх спадкових прав на вказане майно позивачу стало відомо, що на квартиру накладено арешт.

Посилаючись на те, що арешт квартири порушує її права, просить суд зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження: 8072842, обтяження зареєстровано 22 червня 2005 року державним реєстратором: Гарник Світланою Юріївною, Кременчуцьке міське управління юстиції, підстава обтяження: постанова АЕ 511585 Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, державний виконавець Соха Н.П. від 23.05.2005 року.

Ухвалою судді від 27 листопада 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача КГЖЕП «Автозаводське» до суду надав заяву про визнання позову, та просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, просив справу розглянути без їх участі.

Треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовський А.Г. у судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Як постає зі свідоцтв про народження та про шлюб, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 15.01.2022 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 та належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.07.1996 управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської ради народних депутатів, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2014 за № 30979004 (а.с. 15, 16).

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. із заявою про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г. було зареєстровано спадкову справу № 24/2022 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі: 69072218), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68347339 від 01.02.2022 р. (а.с. 17).

Постановою приватного нотаріуса Веселовського А. Г. від 30.08.2023 р. за № 703/02-31 відмовлено в вчиненні нотаріальних дій по видачі на ім?я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/3 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що під час підготовки до вчинення нотаріальних дій було встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спадкодавця ОСОБА_2 зареєстровано обтяження: заборона на нерухоме майно на підставі постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 23.05.2005 р. № AE511585, державний виконавець Соха Н.П., об`єкт обтяження: 1/3 частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 , номер запису про обтяження: 8072842.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 353149576 від 06.11.2023 р. вбачається, що запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 15.12.2014 11:57:46 на підставі Запису про обтяження № 2115070 перенесено до відкритого розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 17990483 від 15.12.2014 року.

Таким чином, фактично номер запису про обтяження 8072842 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинений державним реєстратором Гарник Світланою Юріївною, Кременчуцьке міське управління юстиції, Полтавська обл., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) є перенесеним обтяженням 2115070 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно зареєстроване Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 22.06.2005 р. на підставі постанови АЕ511585 від 23.05.2005 р. Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, державний виконавець Соха Н.П.

02.08.2023 р. позивач звернулася до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з майна. Проте 21.08.2023 р. за № 142402 отримала відповідь про те, що позивач не є стороною виконавчого провадження та не є представником сторони виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для надання інформації щодо виконавчих проваджень та зняття арешту з нерухомого майна.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу.

Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Протоколу (колишня назва Перший протокол) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій установлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ст. 321 ЦК України визначено правило непорушності права власності, а саме:

1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

2. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

3. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має намір розпорядитися належним їй майном, а саме оформити спадщину після смерті матері, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме нерухоме майно, яке належить позивачеві на праві спільної часткової власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.

Відповідач та треті особи не надали жодні належні і допустимі докази на спростування позову, наявності обставин, які вказують на необхідність продовження арешту спадкового майна.

Натомість суд приймає до уваги заяву керівництва відповідача, що борг матері позивача по оплаті вартості житлово-комунальних послуг станом на час розгляду справи - відсутній.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

У відповідності до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, а також наведені обставини, які не були спростовані відповідачем та третіми особами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому необхідно зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 8072842, обтяження зареєстровано 22 червня 2005 року державним реєстратором: Гарник Світланою Юріївною, Кременчуцьке міське управління юстиції, підстава обтяження: постанова АЕ 511585 Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, державний виконавець Соха Н.П. від 23.05.2005 року.

Сторони у справі не заявляли вимоги щодо відшкодування понесених ними будь-яких судових витрат.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265, 273, 352 - 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 8072842, обтяження зареєстровано 22 червня 2005 року, державним реєстратором: Гарник Світланою Юріївною, Кременчуцьке міське управління юстиції, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції Сохи Н.П., серія АЕ № 511585 від 23.05.2005 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комунальне госпрозрахункове житлово-експлуатаційне підприємство «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, , місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Полковника Гегечкорі, буд. № 32

Треті особи: - Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. № 43; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Шевченка, буд. № 26.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня виготовлення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: