Номер провадження: 22-ц/813/4172/24
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.03.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/14804/15-ц

Номер провадження: 22-ц/813/4172/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової СО., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач (стягувач) ОСОБА_1 ,

- відповідачі (боржники) 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Топ Фінанс», 2) Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко»,

розглянув заяву адвоката Бійц Марини Едуардівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Топ Фінанс», 2) Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Бійц Марини Едуардівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, постановленої за результатами розгляду заяви адвоката Казарновського Олександра Львовича, діючого від імені ОСОБА_2 ,

встановив:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко», правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Топ Фінанс», Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 593/2-08 року в розмірі - 1 254 737,96 грн., що еквівалентно - 48 482,92 доларів США (за офіційним курсом НБУ станом на 27.07.2017 року 100 доларів США = 2 588,48 грн.), яка складається із: - загальної заборгованості за кредитом 778 917,60 грн., що еквівалентно - 30 097,28 доларів США; - загальної заборгованості за відсотками - 348 078,75 грн., що еквівалентно 13 449,72 доларів США; - пені за виникнення простроченої заборгованості 127 741,60 грн., що еквівалентно 4 935,92 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 6 090 грн. у рівних частинах по 3 045 грн. з кожного.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Топ Фінанс», Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

У серпні 2022 року адвокат Казарновський Олександр Львович, діючий від імені ОСОБА_2 , звернувся до судуіз заявою про визнання виконавчого листа №521/14804/15-ц, виданого 21.08.2019 року, таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 07.09.2015 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №593/2-08 від 04.04.2008 року, укладеним між АБ «Порто-Франко» і ОСОБА_2 .. Відповідно до умов кредитного договору, банк прийняв на себе зобов`язання видати кредит на поточні потреби в сумі 45 000,00 доларів США, строком - з 04.04.2008 року по 03.04.2015 року, зі сплатою 15% річних, а ОСОБА_2 прийняла на себе зобов`язання належним чином використовувати та повернути Банку кредит, виплатити відсотки, за користування кредитом, комісії у відповідності до умов договору та тарифами банку, також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №593/2-08 від 04.04.2008 року, який було укладено між АКБ «Порто-Франко» і ОСОБА_2 , 04.04.2008 року між сторонами Кредитного договору було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. за реєстровим №2629, відповідно до умов якого Іпотекодавець ( ОСОБА_2 ) передала в іпотеку Банку нерухоме майно нежитлові приміщення весільного салону, загальною площею - 57,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

16 березня 2016 року ПАТ АТ «Порто - Франко» відступив право вимоги за вищевказаними кредитним договором та за іпотечним договором ТОВ «Альянс Фінанс». У свою чергу ТОВ «Альянс Фінанс» 23 березня 2016 року відступило право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором фізичній особі ОСОБА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.2017 здійснено заміну позивача по справі з - Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» на - правонаступника ОСОБА_1 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 року стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 593/2-08 року в розмірі - 1 254 737,96 грн..

18.10.2017 року о 12:26:03 Державний реєстратор Махортов Ігор Олександрович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37620686 та здійснив реєстрацію права власності на передане в іпотеку майно за ОСОБА_1 . Реєстрація за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно нежитлові приміщення весільного салону, загальною площею - 57,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , підтверджується інформаційною довідкою 113109919 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.02.2018.

Таким чином ОСОБА_1 18.10.2017 року звернув стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає можливість визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або іпотечного застереження, що містяться в договорі іпотеки.

У свою чергу, частина 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент звернення стягнення на предмет іпотеки) передбачала, що «після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними».

Отже, після звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку всі наступні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є недійсними.

Незважаючи на звернення стягнення ОСОБА_1 на предмет іпотеки в позасудовому порядку ще 18.10.2017 року, 21.08.2019 року ним було отримано виконавчий лист №521/14804/15-ц на стягнення з солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 593/2-08 року в розмірі - 1 254 737,96 грн..

На підставі зазначеного виконавчого листа 11.12.2019 року старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Яцків І.І. було відкрито виконавче провадження, в межах якого здійснюються дії з примусового виконання судового рішення, а саме: - 11.12.2019 року винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_2 ; - 23.04.2020 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі - 125 483,8 грн.; - 07.06.2021 року державним виконавцем Капсамуном О.В. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в межах суми - 1 380 580,76 грн.; - 30.06.2022 року державним виконавцем Іксар К.О. винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в межах суми - 1 374 569,4 грн..

Внаслідок завершення позасудового врегулювання спору шляхом реалізації стягувачем ( ОСОБА_1 ) права на задоволення своїх вимог у позасудовий спосіб за рахунок належного боржнику ( ОСОБА_2 ) іпотечного майна, всі наступні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є недійсними. За таких обставин виконавчий листа № 521/14804/15-ц, виданий 21 серпня 2019 року Малиновським районним судом міста Одеси, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 рокузадоволено заяву адвоката Казарновського О.Л., діючого від імені ОСОБА_2 ..

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №521/14804/15-ц виданий 21.08.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі завершення позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання боржника - фізичної особи припиняється, оскільки за змістом положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» усі наступні вимоги кредитора - іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними (Т. 4, а. с. 203 210).

В апеляційній скарзі адвокат Бійц Марина Едуардівна, діюча від імені ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (Т. 5, а. с. 9 11).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.02.2024 року поновлено адвокату Бійц М.Е., діючій від імені ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Бійц М.Е., діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.02.2024 року справу призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду.

28 лютого 2022 року від адвоката Бійц М.Е., діючої від імені ОСОБА_1 , до апеляційного суду надійшла заява про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову представник стягувача просить апеляційний суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщеннявесільного салону, загальною площею - 61,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 53584712, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити будь-яким державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, а саме нежитлових приміщеннявесільного салону, загальною площею - 61,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 53584712, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Адвокат Бійц М.Е., діюча від імені ОСОБА_1 , обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим, що на даний час рішення про стягнення заборгованості не виконане. Зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів стягувача у випадку скасування ухвали суду першої інстанції.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду заяви, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді заяви, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути заяву за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявою про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява адвоката Бійц М.Е., діючої від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позовної заяви підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Предметом апеляційного розгляду по даній справі на даний час є визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Зазначений заявником захід забезпечення позову, у вигляді накладання арешту та вчинення певних дій, передбачений статтею 150 ЦПК України, відповідає предмету апеляційного перегляду, вжиття таких заходів спрямовано на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Враховуючи, що заявником оскаржується ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також з метою уникнення можливого утруднення виконання рішення суду першої інстанції, у випадку можливого скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення заяви адвоката Бійц М.Е., діючої від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.03.2024 року (номер довідки 368189968), право власності на нежитлові приміщеннявесільного салону, загальною площею - 61,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право - 53584712, зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду щодо забезпечення позову може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Заяву адвоката Бійц Марини Едуардівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщеннявесільного салону, загальною площею - 61,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 53584712, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити будь-яким державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, а саме нежитлових приміщеннявесільного салону, загальною площею - 61,3 кв. м., який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 53584712, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе