УХВАЛА

19 березня 2024 року

м. Київ

справа № 372/1805/19

провадження № 61-10749св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивачза первісним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом- ОСОБА_2 ,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марина Володимирівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марина Володимирівна, про визнання житлового будинку та земельної ділянки особистою приватною власністю чоловіка та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник Марини Володимирівни, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову, просив суд встановити факт належності ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності нерухомого майна: будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма надвірними будовами; земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0085, та земельної ділянки, площею 0,2065 га, кадастровий номер :01:004:0084.

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 з 01 січня 2004 року до 15 березня 2007 року, визнати за нею право власності на 1/2 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 158, 0 кв. м, жила площа 48, 0 кв. м, та 1/2 частини земельної ділянки,площею 0,2500 га, з кадастровим номером :01:004:0085.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2022 року, ухваленим у складі судді Потабенко Л. В., у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), разом із ОСОБА_5 з 01 січня 2004 року до 15 березня 2007 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частку у спільному майні подружжя, на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 158,0 кв. м., житлова площа 48,0 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0085.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Завойка Д. І. задоволено частково, рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 вересня 2022 року скасовано.

Ухвалено у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У липні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Нікітіна-Дудікова Г. Ю. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2023 року справу призначено колегії суддів у складі: Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У строк, визначений судом, заявник усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У серпні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судове рішення апеляційного суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Під час попереднього розгляду справи суддя Луспеник Д. Д. заявив про самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки приймав участь у розгляді справи № 372/3321/19(провадження № 61-10538св22) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Мельник М. В., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якій встановлені певні правові висновки і на які посилається позивач ОСОБА_2 у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, як на встановлені преюдиційні обставини.

Вирішуючи питання про самовідвід судді, Верховний Суд виходить з такого.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

На підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - передачі для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 36, статями 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. про самовідвід задовольнити.

Справу передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник