Справа № 212/7236/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/7236/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

20 вересня 2023 року адвокат Бурлаченко С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із зазначеним позовом, а 17.10.2023 року із заявою про уточнення позовних вимог, в яких просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується «Інформацією з Державного реєстру речових прав…» сформованою станом на 23.06.2023 року, відповідно до якої підставами виникнення права власності є: свідоцтво про право на спадщину ВАМ № 296337, видане 28.10.2008 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-4752; Договір дарування ВАК № 245001, виданий 19.04.2003 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рогожиною А.В., зареєстрованого в реєстрі № 1056; Свідоцтво про право власності Ж - 1778 від 27.04.1994, УЖКГ, розпорядження № Ж 1379 від 04.03.1994 року.

З метою оформлення субсидії позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення , де було запропоновано надати оригінали та копії документів про право власності на житло, але виявила, що зберіглися лише оригінал свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка та ксерокопія свідоцтва про право власності (про приватизацію), оригіналу вказаного свідоцтва та Договору дарування від 19.04.2003 року не зберіглися.

Отримати дублікат вказаних документів не має можливості, оскільки орган приватизації, який видавав свідоцтво «Управління житлово комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів» вже не існує, а щодо дублікату договору Дарування від 19.04.2003 року, то даний договір укладався у приватного нотаріуса КМНО Рогожиної А.В., яка вже тривалий час тому припинила свою діяльність, але не передала належним чином всі документи до відповідного архіву (що встановлено в рішенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.08.2021 року у цивільній справі № 212/4275/21).

Зважаючи на наведені обставини, позивач зазначає, що не може належним чином реалізувати своє право як власника зазначеної квартири та право на отримання субсидії, тому змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

18 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

18 січня 2024 року відповідачем надано до суду відзив, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову до Криворізької міської ради посилаючись на те, що згідно наданої їм відповіді від 07.12.2023 року Департаменту розвитку інфраструктури міста, позивач з питання отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло має право звернутися до Центру адміністративних послуг «Віза»; а також зазначив, що відповідачем у зазначеній справі має бути особа, яка не визнає належності на праві власності зазначеного нерухомого майна позивачу.

18 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 24.01.2024 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бурлаченко С.Ю. не з`явилися, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити судове засідання, призначене на 24.01.2024 року у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, не з`явився, подав до суду відзив та звернувся до суду із письмовим клопотанням, в якому просив проводити судове засідання у його відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

На день розгляду зазначеної справи судом позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується «Інформацією з Державного реєстру речових прав…» сформованою станом на 23.06.2023 року, відповідно до якої підставами виникнення права власності є:

1) Свідоцтво про право на спадщину ВАМ № 296337, видане 28.10.2008 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-4752;

2) Договір дарування ВАК № 245001, виданий 19.04.2003 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рогожиною А.В., зареєстрованого в реєстрі № 1056;

3) Свідоцтво про право власності Ж - 1778 від 27.04.1994, УЖКГ, розпорядження № Ж 1379 від 04.03.1994 року (а.с.12-13).

Позивачем надано до суду копію Свідоцтва про право власності Ж - 1778 від 27.04.1994, УЖКГ, видане згідно з розпорядженням від 04.03.1994 року № Ж1379, відповідно до якого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8);

копія Свідоцтва про право на спадщину ВАМ № 296337, видане 28.10.2008 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 2-4752, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 , в тому числі з урахуванням частки майна від якого відмовилась ОСОБА_6 , частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному Свідоцтві також зазначено, що вказана частина квартири належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право на житло, виданого 27.04.1994 року органом приватизації УЖКГ, згідно з розпорядженням № Ж 1379 від 04.03.1994 року та Договору дарування, посвідченого 19.04.2003 року Рогожиною А.В., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1056 та зареєстрованих в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у книзі за № 66п-389, запис № 389. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що позивачем доведено факт правомірного набуття нею права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , речове право на яку виникло до 01.01.2013 року, та відповідно реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, тому є дійсним на теперішній час.

Разом з цим, позивачем заявлено про втрату документів, які засвідчують її право власності на частку спірної квартири, що не було спростовано під час судового розгляду, що у відповідності до ст. 392 ЦК України, свідчить про те, що позивач набула право пред`явити позов про визнання її права власності, у разі втрати нею документа, який засвідчує його право власності.

Отже, враховуючи, що в інший спосіб позивач не може відновити своє право, оскільки отримати дублікат вказаних документів не має можливості, враховуючи, що орган приватизації, який видавав свідоцтво «Управління житлово комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів» вже не існує, а щодо дублікату договору Дарування від 19.04.2003 року, то даний договір укладався у приватного нотаріуса КМНО Рогожиної А.В., яка вже тривалий час тому припинила свою діяльність, але не передала належним чином всі документи до відповідного архіву (що встановлено в рішенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.08.2021 року у цивільній справі № 212/4275/21), тому позов ОСОБА_1 про визнання її права власності, підлягає задоволенню.

При цьому посилання представника відповідача на те, що відповідачем у зазначеній справі має бути особа, яка не визнає належності на праві власності зазначеного нерухомого майна позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до позову та доданих до нього матеріалів. підставою для звернення до суду із зазначеним позовом була втрата позивачем документа, який засвідчує його право власності, що у відповідності до ст. 392 ЦК України є самостійною підставою для пред`явлення позову про визнання права власності;

Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивач має можливість відновити своє право шляхом звернення до Центру адміністративних послуг «Віза» де може отримати дублікат свідоцтва про право власності, суд визнає таким, що суперечить встановленим по справі обставинам, оскільки позивач не має в розпорядженні повний пакет документів, які б були підставою для отримання дублікатів, та судовим рішенням встановлено, що нотаріус, який видавав одне з втрачених Свідоцтв, не передала належним чином всі документи до відповідного архіву, що унеможливлює видачу їх дублікатів.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати, у відповідності до ст. 392 ЦК України, право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.02.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна