КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1425/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/3164/17

13 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника ОСОБА_1 адвоката Боднар Богдани Євгеніївни на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року, постановлену під головуванням судді П'ятничук І.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,-

в с т а н о в и в:

24 лютого 2017 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

09 жовтня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовної заявою до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.

Протокольною ухвалою від 09 жовтня 2017 року було прийнято до розгляду зустрічний позов.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про судові засідання.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Боднар Б.Є. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. Зазначала, що 13 травня 2022 року ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України і станом на сьогодні продовжує нести військову службу. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи, призначений на 20.03.2023 року, 04 травня 2023 року та 20 липня 2023 року.

Вказувала, що суд не був позбавлений можливості розглянути зустрічну позовну заяву, надати оцінку доводам, викладеним у ній за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи що до 24 лютого 2022 року він приймав участь особисто чи через представників у судових засіданнях.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Боднар Б.Є. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник АТ «ОТП Банк» адвокат Храновський В.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2017 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 жовтня 2017 року

09 жовтня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовної заявою до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.

Протокольною ухвалою від 09 жовтня 2017 року було прийнято до розгляду зустрічний позов.

09 жовтня 2017 року судове засідання було відкладено на 30 квітня 2018 року, для ознайомлення представника позивача із зустрічною позовною заявою.

Згідно розписки, представник відповідача ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, призначений на 26червня 2018 року.

26 червня 2018 року судове засідання відкладено до 16 жовтня 2018 року для надання строку на подання відзивів.

Згідно довідки, справа 16 жовтня 2018 року знята з розгляду. Наступне судове засідання призначено на 29 січня 2019 року.

29 січня 2019 року, згідно протоколу судового засіданні, закінчено підготовчу частину розгляду справи та призначено справу до розгляду по суті на 22 березня 2019 року.

Ухвалою від 12 березня 2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 759/3873/19 за позовом ОСОБА_2 до АТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів та визнання положень кредитного договору недійсним.

Ухвалою від 04 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 23 листопада 2022 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресованого ОСОБА_1 , конверт із ухвалою повернувся на адресу суду (неправильно зазначена адреса).

Згідно довідки, справа 23 листопада 2022 року не розглядалася, у зв'язку з довготривалою повітряною тривогою та відсутністю електроенергії. Наступне засідання призначено на 24 січня 2023 року.

Судову повістку про виклик до суду ОСОБА_1 не отримав, про що свідчить конверт, який повернувся до суду (не вірно зазначена адреса).

Згідно довідки, 24 січня 2023 року справа не розглядалася у зв'язку з відсутністю електроенергії. Наступне засідання призначено на 20 березня 2023 року.

Згідно довідки, справу 20 березня 2023 року було знято з розгляду, у зв'язку з оголошенням повітряної тривоги, судове засідання відкладено на 04 травня 2023 року.

Конверт із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 04 травня 2023 року ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду (за закінченням терміну зберігання).

Згідно довідки, у зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, слухання справи було перенесено на 20 липня 2023 року.

Конверт із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 20 липня 2023 року ОСОБА_1 не отримав, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду (не правильно зазначена адреса).

В судове засідання, призначене на 20 липня 2023 року сторони не з'явилися судом постановлена ухвала про залишення зустрічного позову без розгляду з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , повторно не з'явився в судове засідання, був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 20 березня 2023 року, 04 травня 2023 року та 20 липня 2023 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був належно повідомлений про судові засідання, призначені на 20 березня 2023 року, 04 травня 2023 року та 20 липня 2023 року, тому суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднар Богдани Євгеніївни задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Головуючий: Судді: