Справа № 752/9425/17
Провадження № 2-с/752/4/24
У Х В А Л А

29 січня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

встановив:

14 липня 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ по цивільній справі № 752/9425/17, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», заборгованості з центрального опалення в розмірі 5700 грн. 75 коп., заборгованості за постачання гарячої води 18821 грн. 99 коп, 3% річних та інфляційну складову боргу 7030 грн 30 коп, судовий збір 800 грн, а всього 32353 грн 04 коп.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гурєнков О.В. звернувся до суду з заявою про скасування зазначеного вище судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви боржник не визнає заборгованість та зазначає, що виданий судовий наказ підлягає скасуванню. Вказує на те, що копію судового наказу він не отримував, а про його існування довідався через застосунок «Дія», коли виявив інформацію про відкриття виконавчого провадження.

Також представник заявника заявив клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Оскільки наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, отже відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Встановлено, що Боржник звернувся із заявою про скасування судового наказу 13.11.2023, тобто з пропущенням строку.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що викладені у заяві причини пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу, на переконання суду, не є поважними.

Суду жодним чином не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою про скасування судового наказу.

Разом з цим, суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку поважними не є, за відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання заяви про скасування наказу протягом законодавчо встановленого строку та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про поновлення строку та відмову у його задоволенні.

Частинами 2,3 ст. 171 ЦПК України встановлено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що боржником без поважних причин пропущено процесуальний строк для подачі заяви про скасування судового наказу, а судом відмовлено у задоволенні клопотання про його поновлення, заява про скасування судового наказу підлягає поверненню боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 127, 170,171 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк