Єдиний унікальний номер 235/766/24
Провадження № 2/235/535/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Леонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Малькевич Н.В., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення компенсації втрати частини заробітку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 27.02.2018 по 26.06.2020, працюючи гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті, звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2020 року (справа № 235/5843/20, провадження № 2/235/1890/20) стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 143 161,98 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.10.2020 по 02.12.2020 включно в сумі 43670,36 грн (сума визначена без урахування податку з громадян, внесків та інших обов`язкових платежів).

Судове рішення в примусовому порядку виконано відповідачем в повному обсязі: 23.11.2022 на його рахунок було перераховано 44066,19 грн та 31.01.2023 187673,14 грн.

У відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини заробітку в сумі 58 856,31 грн (а.с.1-5).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.18).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, вважаючи їх такими, що порушують його права та законні інтереси з наступних підстав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2020 (справа № 235/5843/20) з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати за період грудень 2019 року червень 2020 року в сумі 143 161,98 грн (сума визначена вже з урахуванням проведених утримань податків з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.10.2020 по 02.12.2020 включно в сумі 43 670,36 грн (сума визначена без урахування утримання прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів).

Судове рішення виконано 23.11.2022 та 31.01.2023, що не заперечує і сам позивач.

Системний аналіз положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ї виплати» та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а.

Виплата нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу не відбулася, оскільки для проведення розрахунку компенсації втрати частини доходів, зокрема, період невиплати заробітної плати має бути чітко визначений.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку, а період, за який потрібно стягнути, не вказує, але заборгованість з виплати заробітної плати у відповідача перед позивачем виникла лише з грудня 2019 року, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 07.02.2024 № 106 та рішенням суду по справі № 235/5843/20.

Отже, з позицією позивача неможливо погодитися, оскільки згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач був 26.06.2020 року звільнений.

Крім того, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на 2023 рік зупинено, тому у 2023 році не проводилось нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 з відповідними змінами, роз`ясненнями Мінсоцполітики.

Остаточна сума компенсації відповідно до приписів законодавства підлягає розрахунку на день виплати боргу та не залежить від дати ухвалення судового рішення.

Для проведення розрахунку слід брати доходи громадян України, які не мають разового характеру. Однак, виходячи з даних, зазначених у позовній заяві, де розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітку проведено самим позивачем, не мають доказового значення, так як позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в цій частині позовних вимог.

Тобто, виходячи із вищевикладеного, вбачається, що розмір компенсації втрати частини заробітку є значно завищеним та алгоритм її розрахунку суперечить нормам чинного законодавства, а тому вимоги щодо стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати підлягають відмові у задоволенні позовних вимог.

Відповідач вважав, що в даній справі дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку, а останній є інструментом такого збагачення. Так, на розгляді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходилася справа № 235/9118/21 про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за результатами розгляду якої 01.12.2023 ухвалено рішення про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 80 000 грн, який визначений без урахування податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

Позивач, на думку відповідача, порушує принцип добросовісності.

ТОВ «Краснолиманське» протягом багатьох років є флагманом енергетичного комплексу України, а також містоутворюючим та бюджетоутворюючим підприємством і знаходиться у м. Родинське Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Після початку війни російським агресором вугледобувна галузь переживає глибоку кризу, виконуючи свою господарську діяльність, підприємство платить податки до бюджету країни, виплачує заробітну плату працівникам, які кожен день, ризикуючи своїм життям, щодня роблять спуски під землю, щоб давати енергетичну стабільність для внутрішнього виробника електроенергії та постачання цієї електроенергії до осель українських сімей.

На підставі наведеного відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.22-25).

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 27 лютого 2018 року по 26 червня 2020 року на посаді гірника очисного забою підземного з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2020 року (справа № 235/5843/20, провадження № 2/235/1890/20) стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати за період грудень 2019 року червень 2020 року в сумі 143 161,98 грн (сума визначена з урахуванням проведених утримань податків, зборів, внесків й інших обов`язкових платежів), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.10.2020 по 02.12.2020 включно в сумі 43670,36 грн (сума визначена без урахування утримання прибуткового податку з громадян, внесків й інших обов`язкових платежів) (а.с.9-13).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч.1 ст.115 КЗпП України.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» № 106 від 07.02.2024 заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_1 виникла за період з грудня 2019 року по червень 2020 року та становила 143 161,98 грн. Сума заборгованості після утримань всіх обов`язкових податків та зборів, у т.ч. помісячно: грудень 2019 року 4082,50 грн, січень 2020 року 10331,90 грн, лютий 2020 року 13376,74 грн, березень 2020 року 14750,39 грн, квітень 2020 року 18007,88 грн, травень 2020 року 18012,55 грн, червень 2020 року 64600,02 грн. Заборгованість було стягнуто в повному обсязі у листопаді 2022 року в сумі 33 614,84 грн та у грудні 2022 року в сумі 109 547,14 грн (а.с.26).

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Отже, компенсація втрати частини заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням щомісячних індексів споживчих цін Держкомстату становить:

за грудень 2019 року (105,0 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 4082,50 грн : 100 = 1510,93 грн;

за січень 2020 року (99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 10331,90 грн : 100 = 6427,47 грн;

за лютий 2020 року - (100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 13376,74 грн : 100 = 6392,74 грн;

за березень 2020 року - (100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 14750,39 грн : 100 = 6518,20 грн;

за квітень 2020 року - (100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 18007,88 грн : 100 = 7752,39 грн;

за травень 2020 року - (100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 18012,55 грн : 100 = 7676,95 грн;

за червень 2020 року - (99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 110,0 х 101,3 х 101,6 х 104,5 х 103,1 х 102,7 х 100,7 х 101,1 х 101,9 х 102,5 х 100,7 100) х 64600,02 грн : 100 = 27351,65 грн.

Всього загальна сума компенсації втрати частини заробітку, на яку позивач має право, становить 63630,33 грн (1510,93 грн + 6427,47 грн +6392,74 грн + 6518,20 грн + 7752,39 грн + 7676,95 грн + 27351,65 грн).

Разом з тим, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що міститься у ст.13 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація втрати частини заробітку за період з грудня 2019 року по червень 2020 року в сумі 58856,31 грн.

Посилання відповідача на зупинення на 2023 рік відповідно до п.3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» суд знаходить безпідставним, оскільки даним законом регулюється саме порядок індексації грошових доходів населення, тоді як позивач просить стягнути з роботодавця компенсацію втрати частини ним заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 968,96 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, встановленого ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно зі ст.115 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24, 34 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Прорізна, будинок 12А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини заробітку за період з 1 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року в сумі 58 856 (п`ятдесяти восьми тисяч восьмисот п`ятдесяти шести) гривень 31 копійки.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (м. Київ, Шевченківський район, вулиця Прорізна, будинок 12А, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 968 (дев`ятисот шістдесяти восьми) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя Г.В. Назаренко