Справа № 559/4248/23
Провадження № 2/559/131/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 березня 2024 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом адвоката Лопухович Алли Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11 грудня 2010 року розірвано. Від шлюбу у них є син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого стягуються аліменти з відповідача на утримання розмірі 1250,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 січня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів 68 714,50 грн., відповідно згідно розрахунку розмір неустойки (пені на суму заборгованості за період з 01.07.2018 до 01.01.2023 становить 547320,90 грн. Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 100% розміру заборгованості. Крім того, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. 12 лютого 2024 року ухвалою суду здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Лопухович А.О. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, до суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 06 травня 2010 року по 11 грудня 2014 року.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 його батьками зазначені сторони по справі (а.с11).

Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10, 12).

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Крім того, вказаним рішенням визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з матір`ю та стягнуто на користь позивачки аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 1250 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.01.2023 становила 68 714,50 грн.(а.с.14-15).

Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2018 по 01.01.2023 становить 68 714,50 грн. (а.с.17-20).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.

Стаття 196 СК України обмежує розмір неустойки (пені) 100 відсотками заборгованості. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітнього сина, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 відповідно до закону становить 68714,50 грн.

Щодо вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів суд застосовує наступні норми права.

Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина, починаючи з 18 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 01.01.2023 склала вже 68 714,50 грн., тобто він не виконує належним чином свій обов`язок утримувати дитину. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів як стимул належного виконання обов`язку.

Крім того, враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, право вибору стягнення способу аліментів також належить позивачу, то позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання сина і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача також підлягають задоволенню. Аліменти в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, - це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом, що встановлюється навіть у безспірному порядку судовим наказом. Сплата аліментів у новому розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача узгоджується з нормами матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та обмеженням прав відповідача. Таким чином, суд задовольняє позов повністю.

Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 2 422,40 грн.

Згідно усталеної судової практики за п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

За таких обставин, керуючись ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів згідно виконавчого листа №569/13223/14-ц від 22.01.2015 Рівненського міського суду Рівненської області в розмірі 68714 (шістдесят вісім тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 50 копійок за період з 01.07.2018 по 01.01.2023.

Змінити спосіб аліментів, стягуваних на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року у справі №569/13223/14-ц та стягувати з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Представник позивача: адвокат Лопухович Алла Олександрівна, адреса вул. Д.Галицького, 12, м. Дубно, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: О.Ю. Жуковська