29.02.2024 Єдиний унікальний номер 932/7872/23
Провадження № 2/205/1482/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Старовойтової Ольги Едуардівни до Дніпровської міської ради про відшкодування розміру збільшення вартості майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Старовойтової О.Е. звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно якого просив суд, стягнути з Дніпровської міської ради у якості відшкодування розміру збільшення вартості майна квартири АДРЕСА_1 , яка була витребувана у ОСОБА_1 грошові кошти у суму 1 451 968,00 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2023 постановлено здійснювати розгляд справи в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху , про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 зазначив в позовних вимогах клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви через скрутне матеріальне становище.

Так, позивач в обґрунтування клопотання про відстрочення від сплати судового збору до ухвалення судового рішення зазначає, що він працевлаштований та отримує заробітну плату відповідно до довідки від 01.08.2023 р., з січня 2022 року по серпень 2022 року ОСОБА_1 отримав доходи у розмірі 14 130,26 грн., згідно довідки від 09.08.2023 р. з листопада 2022 року по січень 2023 року ОСОБА_1 отримав доходи у розмірі 17009, 29 грн. Тобто, за минулий календарний рік ОСОБА_1 отримав доходи у розмірі 31 139,55 грн.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, яка не втратила своєї чинності, зазначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, у тому числі, що і звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин.

Фактично, позивачем надано до клопотання про відстрочення сплати судового збору довідки від 01.08.2023 р.,за період з січня 2022 року по серпень 2022 року, відповідно ОСОБА_1 отримав доходи у розмірі 14 130,26 грн., згідно довідки від 09.08.2023 р. за період з листопада 2022 року по січень 2023 року ОСОБА_1 отримав доходи у розмірі 17009, 29 грн.

Однак, отримання вищезазначеного доходу, не означає, що позивач ОСОБА_1 , не має інших доходів, враховуючи наступне.

Згідно Податкового кодексу України, доходами також визнаються: 14.1.54. дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю; з) доходів від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів; и) прибутків від відчуження акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи);

14.1.55. дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Проте, матеріали справи не містить доказів того, до позивач не має інших доходів, про які визначено вказаними вище положеннями Податкового кодексу України, крім відсутності сум виплачених доходів вказаних у довідках про доходи від 01.08.2023 та від 09.08.2023.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26.07.2005 р.; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v.Poland» від 26.05.2005 р.

Таким чином, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок, у тому числі, щодо звільнення позивача від сплати судового збору, при цьому, у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих доказів щодо її майнового стану.

Виходячи із зазначених вище положень законодавства та наданих позивачем доказів, на думку суду не можуть вважатися достатніми доказами про відсутність у позивача всіх можливих доходів лише з довідок підприємств про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня 2022 по серпень 2022 рік та за період з листопада 2022 по липень 2023 рік відносно ОСОБА_1 . Зазначені довідки не свідчать про те, що у позивача відсутній будь-який інший дохід, який забезпечує йому можливість влаштовувати свій побут останні два роки та нести повсякденні витрати.

При цьому, суд зауважує, що положеннями ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд враховуючи саме майновий стан сторони, у порядку, передбаченому законом, може, у тому числі, звільнити від сплати судового збору.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, звільняючи позивача від сплати судового збору, повинен врахувати його майновий стан. Разом з тим, посилаючись на п. 1, 3 п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як на підстави звільнення від сплати судового збору, позивач надає копію довідки про доходи від 1 серпня 2023 року. Разом з тим, зазначена довідка не свідчить про те, що у позивача відсутній будь-який інший дохід, який забезпечує йому можливість влаштовувати свій побут останні два роки та нести повсякденні витрати.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом за підстав на які остання посилається.

Інших, визначених законом підстав для відстрочення сплати судового збору позивачем не зазначається, доказів не надається.

Таким чином виходячи з зазначених вище вимог законодавства щодо сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , слід сплатити судовий збір в розмірі 13 640 грн. та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з цим, в разі наявності визначених законодавством підстав для відстрочення, звільнення позивача від сплати судового збору, останній не позбавлений можливості звернутися з таким клопотанням навивши відповідні обґрунтування та подавши докази.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі представника адвоката Старовойтової Ольги Едуардівни про відстрочку оплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Старовойтової Ольги Едуардівни до Дніпровської міської ради про відшкодування розміру збільшення вартості майна залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.