РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Веремійчик Р.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2023 р.н. в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 17 липня 2022 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, нерухомість у власності, отримує пенсію. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідач має на утриманні ще двох дітей, які за рішенням суду проживають з ним та має можливість утримувати свою дитину, яка цього потребує. Також позивач зазначає, що за період часу з 21.10.2023 ОСОБА_2 надавав грошові кошти на утримання дитини включно по кінець листопада 2023 року, однак в подальшому сторонам не вдалося дійти згоди з питання утримання спільної дочки. Позивач зазначила, що гроші їй необхідні для утримання дитини, забезпечення якої є обов`язком обох батьків.

06.01.2024 відповідач ОСОБА_2 направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, які за рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.06.2021 мешкають з ним, також зазначив, що перераховує грошові кошти на утримання доньки ОСОБА_4 на банківську карту своєї дружини.

19.01.2024 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач посилається додатково на те, що наявність у відповідача на утриманні інших двох дітей від першого шлюбу не є підставою для відмови в позові та не позбавляє ОСОБА_2 обов`язку сплачувати аліменти на утримання третьої дитини, якій менше одного року і вона за станом здоров`я потребує коштів на утримання, які добровільно стабільно відповідач не надає, при цьому має стабільний дохід, що має можливість відповідачеві сплачувати аліменти на третю дитину ОСОБА_3 , 2023 р.н. Також позивач зазначає, що з відповідачем наразі не досягнуто згоди в позасудовий спосіб з питання утримання дитини.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2024 вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в редакціїї позовних вимог, поданих 17.11.2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав 26.02.2024 на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, в якій просив надати час для визначення особи, що якої має звернутися за правничої допомоги.

Дане клопотання судом відхилено, враховуючи строк розгляду справи та достатність часу з дати відкриття провадження в листопаді 2023 року для звернення за правничою допомогою, ознайомлення зі справою та вчинення інших процесуальних прав, та вважає дану поведінку відповідача зловживанням його процесуальними правами, а тому суд задля непорушення прав малолітньої дитини на її матеріальне забезпечення, вважає за необхідне розглянути дану справу у найкоротші строки, за наявністю відзиву відповідача у справі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, встановив наступні фактичні обставини:

Згідно свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було зареєстровано шлюб 17.07.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми), актовий запис №879.(а.с.14)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_6 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 508 від 22.09.2023.(а.с.15)

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.11.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом зі своєю матрір?ю за адресою: АДРЕСА_3 . Відомості про спільне проживання із відповідачем відсутні. Так само відсутні відомості щодо наявності домовленості з приводу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідач не довів на підтвердження своїх посилань на добровільне перерахування коштів на рахунок позивачки коштів на утримання дитини, а тому суд вважає переконливими твердження позивача щодо ухилення батька від обов?язку утримувати дитину ОСОБА_3 з 01.12.2023.

Також, суд зазначає, що це є правом матері дитини вимагати саме стягнення аліментів у примусовому порядку на утримання дитини, і не залежати від примушування батька дитини сплачувати аліменти в добровільному порядку, витрачаючи на це час та зусилля.

І доказів на підтвердження того, що відповідач сплачу аліменти на дитину в добровільному порядку в тому розмірі, який визначений законодаством, суду під час розгляду справи з листопада 2023 року не надано.

Також, суд враховує, що за поясненями позивача в судовому засідання, вона згодна надати до державного виконавцяв порядку примусового виконання рішення про стягнення аліментів, всі наявні в неї дані про можливі перерахування аліментів відповідачем на утримання аліментів на дитину, у випадку розрахунку заборгованості по аліментах.

За таких обставин, суд вважає встановленими факти, якими обґрунтовуються вимоги позивача, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище як позивача, так і відповідача, ті обставини, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, який працевлаштований, отирмує заробітню плату та пенсію, здатен забезпечувати свою малоілітню дитину, який ще не виповнилось і року, і до суду не надані дані щодо неможливості матеріального забезпечення своєї 3 дитини саме в такому розмірі, в якому просить стягнути позивачка.

Також, враховані і надані дані до суду щодо стану здоров*я малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявність у відповідача неруомого майна , грошових коштів згідно наданих декларацій, і всі ці обставини мають суттєве значення для вирішення даного питання та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, з 01.12.2023 року і до повноліття дитини. Саме такий розмір аліментів суд вважає достатнім та обґрунтованим при вирішенні даного питання.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З приводу посилань відповідача на наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей (13 та 14 років), що проживають з ним, суд зазначає, що відповідачем ОСОБА_2 належним чином не підтверджено наявність його витрат на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відсутні відомості щодо домовленостей з матір*ю цих дітей щодо їх утримання, дані про витрати відповідача на утирмання 2 неповнолітніх дітей, та обґрунтування того, що з цих причин він не має можливості сплачувати аліменти на утримання своє 3 дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у заявленому позивачем та передбаченому законом розмірі.

Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.

Статтею 80 ч.3 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Також, зазначаю, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин,що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки (але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від його заробітку щомісячно, починаючи з 01.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :