Справа №443/1880/23
Провадження №2/443/63/24
РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Кам`яне в особі Ходорівської міської ради Львівської області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою по лінії матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка по материній лінії ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради №183 від 29.09.2023 року, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від ОСОБА_3 у виконкомі Піддністрянської сільської ради не складався та не посвідчувався. ОСОБА_3 фактично постійно проживала до моменту смерті у своєї рідної сестри ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін. ОСОБА_3 власної сім`ї не мала, а тому найближчою її родичкою на час смерті була сестра по матері ОСОБА_4 . ОСОБА_4 проживала разом із своєю сестрою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважалася такою, що прийняла спадщину, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 гектари, що належали померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року, що вона фактично успадкувала, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. Зазначає, що крім нього спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 була також її донька ОСОБА_2 . ОСОБА_2 спадщину не прийняла у жоден із способів, передбачених законом та на неї не претендує. Натомість він у визначений законом термін, звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу № 74/2010, та 07.07.2010 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

06.10.2023 року він звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріус відмовив у його видачі через те, що не встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 . Крім того, у нього відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між його покійною матір`ю та тіткою, а також правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.11.2023 року в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області в особі завідувача в строк до 08 грудня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінал або належним чином завірені копії спадкової справи №№74/2010, яка заводилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано Центральний державний історичний архів України, м.Львів в особі завідувача в строк до 08 грудня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області архівну довідку та належним чином завірену копію актового запису про народження ОСОБА_3 , 1923 року народження, мешканки с.Кам`яне, Жидачівського району Львівської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років.

15.11.2023 року завідувачем Жидачівської ДНК Матусеком В.В. надіслано оригінал спадкової справи №74/2010, яка заводилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.12.2024 року директором Центрального державного історичного архіву України, м.Львів Стефаник О. надіслано копію актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 25.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, викладених у такому, просив позов задоволити.

Представник відповідача Ходорівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву на позовну заяву просить суд розглянути дану справу за відсутності їхнього представника та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Третя особа не подала письмових пояснень, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про одруження виданого повторно серія НОМЕР_2 , 18.10.1956 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 , 1926 року народження та ОСОБА_10 , 1934 року народження (а.с.9).

Як видно із архівної довідки Центрального державного історичного архіву України, м.Львів №Ж-23 від 07.12.2023 року, у фонді №201 «Греко-католицька митрополича консисорія, м.Львів», у метричній книзі греко-католицької парафії, с.с. Піддністряни, Чортория, повіт Бібрка, Львівського воєводства із записами про народження, одруження, смерть за 1920-1942 р.р. виявлено інформацію під №26 за 1923 рік:

ОСОБА_11 , народжена і хрещена ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 , греко-католицького віросповідання

Батько ОСОБА_12 , син ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ) та Агафії, дівоче ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 .

Мати ОСОБА_16 ), дочка ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , дівоче ОСОБА_20 (а.с.37-38, 43-44).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.11 матеріалів спадкової справи №74/2010).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6 на звороті), останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 17.01.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача по материній лінії ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим Жидачівським райвідділом РАГС Львівської області від 14.11.2003 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року (а.с.16).

Згідно довідки Ходорівської міської ради №183 від 29.09.2023 року, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від ОСОБА_3 у виконкомі Піддністрянської сільської ради не складався та не посвідчувався. ОСОБА_3 фактично постійно проживала до моменту смерті у своєї рідної сестри ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін (а.с.12).

Оскільки ОСОБА_3 заповіту не залишала, то спадкування відбулося за законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Згідно ст. 530 ЦК УРСР 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги, або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дала покази про те, що є знайомою позивача. ОСОБА_3 жила разом із матір`ю в с.Кам`яне, її мама мала трьох чоловіків. ОСОБА_3 працювала в колгоспі та мала пай, власної сім`ї вона не мала. Сестра ОСОБА_3 по материні лінії ОСОБА_4 забрала її до себе в м.Ходорів, де доглядала за нею, займалася похованням. ОСОБА_4 разом із своїм сином ОСОБА_1 приїздили часто в с.Кам`яне, обрбляли присадибну ділянку біля будинку.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дав покази про те, що ОСОБА_24 була його сусідкою та в неї була сестра по матері ОСОБА_3 . В них були різні батьки, оскільки їхня матір мала трьох чоловіків.

Судом на підставі досліджених письмових доказів та показами сідків встановлено, що єдиним спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 була тільки її сестра ОСОБА_4 .

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_4 , спадщину за законом після смерті своєї сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла, оскільки вступила в управління і володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР 1963 року), однак юридично спадкових прав не оформила, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №74208507 від 04.10.2023 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області від 12.10.2009 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 гектари, що належали померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року, що вона фактично успадкувала, однак юридично не оформила своїх спадкових прав.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №581 від 23.03.2010 року, ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Проживала одна. Заповіт від імені померлої в міськвиконкомі не посвідчувався (а.с. 10 матеріалів спадкової справи №74/2010).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишала, а тому спадкування відбулося за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що крім позивача, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 була також її дочка ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи 74/2010, яка заводилися після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_9 помер швидше за свою дружину, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.10).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у визначений законом термін звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1 матеріалів спадкової справи №74/2010), внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу №74/2010.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч.ч. 5,6 ст.1273 ЦК України).

Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_2 , яка міститься в матеріалах спадкової справи №74/2010 (а.с.2 матеріалів спадкової справи №74/2010), остання повідомляє, що відмовляється від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь свого брата, сина померлої ОСОБА_1 .

При цьому, як вбачається із матеріалів спадкової справи №74/2010 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався тільки позивач.

07.07.2010 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається із житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_2 , що належало померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Ходорівською державною нотаріальною конторою 21.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №756 та зареєстрованого в комунальному підприємстві Львівської обласної ради Стрийському МБТІ в реєстрову книгу №1 за реєстровим №56 від 06.04.2010 року (а.с.15, а.с.17 матеріалів спадкової справи №74/2010).

З метою оформлення права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, постановою завідувача Жидачівської ДНК Львівської області Матусека В.В. №323/02-31 від 06.10.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що не встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на момент смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.18).

Окрім того, у позивача відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між його матір`ю ОСОБА_4 та його тіткою ОСОБА_3 , а також відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до п.1. ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Встановлення факту родинних відносин необхідний позивачці для реалізації її спадкових прав.

Суд бере до уваги і той факт, що позивач позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою по лінії матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позов в цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Крім того, частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач стверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_3 втрачено.

Доказом того, що покійній ОСОБА_3 на праві приватної власності належали земельні ділянки, які розташовані на території Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області, є довідка відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №2962/15-23 від 29.09.2023 року, відповідно до якої, згідно книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХХ позачергової сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 29.11.2001 р. №346 на гр. ОСОБА_3 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №054787 від 22.03.2002 р.. Реєстраційний номер 190. Площа земельної ділянки 2,2726 га. (а.с.16).

Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за ОСОБА_3 у відділі не зареєстровано.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема у зв`язку із тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території Піддністрянської сільської ради Жидачівського району Львівської області..

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою по лінії матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Піддністрянської сільської ради, загальною площею 2,2726 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №054787 від 22.03.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка