УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 638/5774/22

провадження № 61-18484ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною, на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - П`ята харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , Харківської міської ради з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка зазначила, що пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про заповіт, складений на її ім`я та дізналася про нього лише у вересні 2022 року. Також вказала, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини на 18 днів, у зв`язку з чим вважає пропущений строк незначним.

Введення воєнного стану, військова агресія росії та вимушена евакуація ОСОБА_3 з м. Харкова до м. Кропивницького створили їй перешкоди для своєчасного подання до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі.

Вважає причини пропуску строку поважними та достатніми для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнено в рівних частинах з ОСОБА_2 , Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 по 496,20 грн на відшкодування витрат з оплати судового збору з кожного.

Короткий зміст заяви

12 травня 2023 року представник позивачки подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, просив стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 000,00грн.

Заява обґрунтована тим, що додатковою угодою від 12 вересня 2022 року б/н до договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2022 року б/н сторони визначили порядок оплати юридичних послуг.

25 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Іванченко А. В. погоджено та підписано акт б/н наданих адвокатом Іванченко А. В. послуг у справі № 638/5774/22 у розмірі 46 000,00грн.

Вказує, що витрати у цивільній справі № 638/5774/22 за надану професійну правничу допомогу підлягають стягненню з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , оскільки такі послуги надано адвокатом.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Іванченко А. В. задоволено частково.

Стягнено з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн у відшкодування судових витрат з оплати вартості професійної правничої допомоги.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Задовольнивши частково заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що справа не є складною, доводи в позові ґрунтуються на загальновідомих висновках, які викладені у постановах Верховного Суду і практику за такою категорією справ, матеріали справи містять клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги,

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги, представник позивача надала копію договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2022 року б/н; копію додаткової угоди від 12 вересня 2022 року б/н до договору про надання правничої допомоги; копію акта від 25 квітня 2023 року.

Згідно з додатковою угодою від 12 вересня 2022 року б/н, сторони визначили порядок оплати таким чином:

- підготовка (складення) та подання до суду позовної заяви, будь - яких заяв, клопотань, відзивів, заперечень, пояснень, апеляційних скарг, тощо, до судів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (1 сторінка) - 2 000,00 грн;

- участь адвоката Іванченко А. В у засіданні (1 судове засідання, дистанційно, шляхом відеоконференції або очно) - 4 000,00 грн;

- попереднє консультування клієнта, вивчення наданих клієнтом документів, вивчення судової практики, визначення та погодження із клієнтом правової позиції у справі (1 година) - 2 000,00 грн.

В акті від 25 червня 2023 року б/н сторони погодили надання адвокатом таких послуг:

- підготовка, складення та подання до суду позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини від 04 жовтня 2022 року (кількість - 4) - 8 000,00 грн;

- підготовка, складення та подання до суду відповіді на відзив Харківської міської ради від 03 березня 2023 року (кількість - 4) - 8 000,00 грн;

- підготовка, складення та подання до суду заяви про виклик свідка від 03 березня 2023 року (кількість - 2) - 4 000,00 грн;

- підготовка, складення та подання до суду письмових пояснень від 20 квітня 2023 року (кількість - 2) - 4 000,00 грн;

- попереднє консультування клієнта, вивчення наданих клієнтом документів, вивчення судової практики, визначення та погодження із клієнтом правової позиції у справі - 2 000,00 грн.

- участь адвоката Іванченко А. В. у засіданні у справі № 638/5774/22 (судові засідання - 07 березня 2023 року, 21 березня 2023 року, 04 квітня 2023 року, 25 квітня 2023) - 16 000,00 грн.

Загальна сума наданих послуг становить 46 000,00грн.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та підстави оскарження

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Іванченко А. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 638/16038/19.

Заявниця зазначила, що на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Харківська міська рада не подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій статті 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Згідно з пунктом 4.1 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 12 вересня 2022 року визначено, що оплата послуг з представництва інтересів у суді сплачується протягом тридцяти днів з дня набрання судового рішення (постанови) законної сили.

З огляду на викладене розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Така позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Задовольнивши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що представник позивача підтвердила обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, але врахувавши складність справи та виконаної адвокатом роботи, а також заперечення Харківської міської ради щодо стягнення таких витрат, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд зменшив їх розмір та стягнув з Харківської міської ради на користь позивача 5 000,00грн на відшкодування витрати на професійну правничу допомогу.

З таким висновком судів попередніх інстанцій погоджується Верховний Суд.

Верховний Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо стягнення коштів у розмірі 5 000,00 грн, вважає їх розумним та достатнім.

Верховний Суд відхиляє доводи заявника про те, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 638/16038/19, оскільки висновки, викладені у цих постановах, не суперечать висновкам, викладеним у рішеннях, що оскаржуються.

У зазначених постановах Верховного Суду викладено загальні підходи у стягненні коштів за надання правничої допомоги враховуючи особливості кожної справи окремо та наданих доказів на підтвердження понесення таких витрат.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норм прав у подібних правовідносинах.

Посилання заявниці на те, що Харківська міська рада не подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не є обґрунтованими, оскільки як випливає з рішень судів, міська рада надавала заперечення, в яких містилось обґрунтування щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Касаційна скарга не містить посилання на інші підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

З огляду на викладене підстава касаційного оскарження, зазначена заявницею в касаційній скарзі, не підтвердилася.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а зводиться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною, на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська