КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1675/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва в складі судді Ключника А.С., постановлену в м. Київ 22 березня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі територіального органу ДВС у м. Києві та Київській області, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, як структурний підрозділ ЦМУ МЮ (м. Київ), державного виконавця заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сувало М.С. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, уточнивши вимоги в лютому 2023 року, просив визнати незаконною постанову державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. від 05 червня 2019 року ВП № НОМЕР_1 про передачу виконавчого документа, визнати незаконним виконання Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) виконавчого провадження № НОМЕР_1, зобов`язати Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) передати виконавче провадження № НОМЕР_1 у Святошинський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) для подальшого виконання, визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не надсиланні ОСОБА_1 на його електронну адресу оригіналу електронного листа ЦМУМЮ від 23 серпня 2022 року № Ч-4114, та зобов`язати надіслати вказаний лист; визнати протиправною бездіяльність заступника начальника ЦМУМЮ - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Сувала М.С., яка полягає у незазначенні в резолютивній частині постанови від 23 серпня 2022 року № 33 про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 - підлягає скарга ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року задоволенню чи ні відповідно до вимог абз. 8 п. 3.8 Порядку витребування та перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01 грудня 2004 року № 136/5; визнати незаконною постанову № 33 про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, винесену 23 серпня 2022 року заступником начальника ЦМУМЮ - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Сувалом М.С., зобов`язати його повторно провести перевірку законності виконавчого провадження виключно на підставі скарги ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року; стягнути з ЦМУМЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року в справі № 759/11913/16-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 листопада 2015 року № 829 у порядку, що передбачений Законом України «Про звернення громадян», в решті позову відмовлено. За цим рішенням, яке набрало законної сили 01 лютого 2017 року, за заявою ОСОБА_1 Святошинським районним судом м. Києва 24 березня 2017 року видано виконавчий лист.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 особисто подав до Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяву про примусове виконання рішень разом з оригіналом виконавчого документа. Разом із тим, державний виконавець Яковчук І.О. не провела виконавчу дію з відкриття виконавчого провадження, а 05 червня 2019 року передала виконавчий документ до іншого органу державної виконавчої служби - Солом`янського РВДВС ГТУЮ у м. Києві всупереч положенням ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Головний державний виконавець Солом`янського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Штойка Л.Р. винесла 13 грудня 2019 року постанову про закінчення виконавчого провадження, яка була скасована ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року.

24 червня 2022 року головним державним виконавцем Солом`янського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. винесено постанови з назвами «Про передачу виконавчого провадження» та «Про прийняття виконавчого провадження», з якими ОСОБА_1 не погодився та 18 липня 2022 року подав начальнику відділу Костенко Л.І. скаргу на рішення державного виконавця, у якій вимагав провести перевірку законності виконавчого провадження та скасувати вказані постанови. У подальшому стягувач одержав копію постанови начальника відділу Костенко Л.І. від 28 липня 2022 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження, з якої ОСОБА_1 дійшов висновку, що його скарга не була розглянута належним чином, та оскаржив постанову від 28 липня 2022 року до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня - Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

25 серпня 2022 року він одержав поштове відправлення, яке містило паперову роздруківку електронного листа, яким направлено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33. Оригінал цього листа ЦМУМЮ стягувачу не надіслало. Примірник постанови № 33 підписано заступником начальника ЦМУМЮ - начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Сувалом М.С., підпис якого не скріплено печаткою управління.

Ознайомившись з постановою, ОСОБА_1 вважає, що його скарга від 08 вересня 2022 року не була розглянута належним чином, оскільки не відповідає вимогам законодавства про примусове виконання рішень.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року та прийняти нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_1 від 05 вересня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що ухвала не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, оскільки у її мотивувальній частині замість зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, відтворено текст відзиву на скаргу від 23 лютого 2023 року.

Також у вступній частині ухвали зазначено, що суд розглянув скаргу за участю представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що суперечить вимогам ст. 450 ЦПК України щодо процесуального статусу учасників справи за скаргою.

Вказував, що суд не керувався ст. 451 ЦПК України, оскільки не встановив обґрунтованість скарги.

Наголошував, що суд першої інстанції не здійснив повного фіксування судового засідання у порядку, передбаченому законодавством, що підтверджується ухвалою суду від 31 березня 2023 року з посиланням на Інструкцію про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового процесу (судового засідання), затвердженого наказом ДСА України від 20 вересня 2012 року № 108, однак даний наказ втратив чинність.

Щодо вимоги про визнання незаконною постанови державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. від 05 червня 2019 року про передачу виконавчого документа, в оскаржуваній ухвалі суд не встановив обставин, що відбулись у період з 28 травня 2019 року (до пред`явлення виконавчого документа до виконання до Святошинського РВДВС) по 05 червня 2019 року (до передачі виконавчого документа у Солом`янський РВДВС) і мають значення при розгляді цієї вимоги, зокрема: факт пред`явлення ОСОБА_1 виконавчого документа до виконання 28 травня 2019 року в Святошинський РВДВС; факт реєстрації виконавчого документа в АСВП № НОМЕР_1 та його розподіл державному виконавцю Святошинського РВДВС Яковчук І.О., обставини, що передували та факт прийняття державним виконавцем Святошинського РВДВС Яковчук І.О. 05 червня 2019 року постанови про прийняття виконавчого документа; не розглянув аргументи ОСОБА_1 , наведені у скарзі, якими він обґрунтував цю вимогу, та не дослідив докази, які ОСОБА_1 додав до скарги на їх підтвердження.

Щодо вимоги про визнання незаконною постанови № 33 від 23 серпня 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, вказував, що з мотивувальної частини цієї постанови вбачається, що винесення державним виконавцем Солом`янського ВДВС Цапенко С.М. 01 серпня 2022 року двох постанов про виправлення помилок у процесуальному документі відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Однак ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року визнано незаконними дані постанови головного державного виконавця Солом`янського ВДВС Цапенко С.М. про виправлення помилки у процесуальних документах, і в силу приписів ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені ухвалою суду, підтверджували те, що Сувало М.С. неналежним чином проводив перевірку законності виконавчого провадження, результати якої відображені ним у постанові від 23 серпня 2022 року № 33 про результати перевірки законності виконавчого провадження. Суд першої інстанції мав звернути на це увагу, як і на заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2023 року щодо відсутності в матеріалах справи цілого провадження № 4-с/759/91/22, зокрема й ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року по справі № 759/11913/16-ц.

Від Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій відділ просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року є законною, обґрунтованою і такою, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погоджувався з доводами апелянта про участь в судових засіданнях неналежних представників, оскільки представництво відділу здійснювалось заступником начальника відділу Буряк М.І. на підставі довіреності, виданої начальником відділу, що міститься в матеріалах справи.

Також не погоджувався з доводами ОСОБА_1 про невстановлення обставин пред`явлення на виконання до Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виконавчого листа № 759/11913/16, його реєстрації та розподілу на державного виконавця Яковчук І.О. та прийняття державним виконавцем постанови про передачу виконавчого документа для подальшого виконання до Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, оскільки ці обставини викладені в ухвалі суду першої інстанції та не заперечуються сторонами.

Наводив зміст ст. 260 ЦПК України, якою визначено зміст ухвали суду, вказував, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва вимогам даної статті відповідає.

Від Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій хронологічно наведено обставини справи.

Зазначено, що згідно постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року № 759/11913/16-ц дії головного державного виконавця Цапенко С.М. щодо прийняття постанов про виправлення помилки у процесуальних документах від 01 серпня 2022 року є правомірними. Положення абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють виправити допущені описки при внесенні виправлення до постанови про передачу виконавчого провадження від 24 червня 2022 року та постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження від 24 червня 2022 року, про що виноситься відповідна постанова. Вищевказані постанови є суто технічними і жодним чином не порушили права чи свободи стягувача ОСОБА_1 , не впливають на виконання рішення суду.

Вказував, що 26 вересня 2023 року до відділу надійшов лист КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 22 вересня 2023 року щодо надання доказів направлення відповіді стягувачу про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 12 листопада 2015 року № 829, поштове відправлення № 883. Згідно виконавчого листа від 24 березня 2017 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва про зобов`язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 листопада 2015 року № 829 в порядку, що передбачений Законом України «Про звернення громадян», заява повторно розглянута, докази направлення відповіді стягувачу надано. Рішення виконано повно фактично.

26 вересня 2023 року головним державним виконавцем Цапенко С.М., керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам.

Крім того, відзив на апеляційну скаргу надійшов від Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ), в якому Управління просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

В судовому засіданні 28 лютого 2024 року брали участь представники Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М., Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Дригант І.В.

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень на відомі суду поштову та електронну адресу, вказані в апеляційній скарзі. Заяв про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надходило, будь-яких причин поважності неявки ним не повідомлено. Про розгляд справи в апеляційному суді ОСОБА_1 обізнаний, оскільки ним направлялися заяви з процесуальних питань до апеляційного суду на стадії залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до п. 2, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року в справі № 759/11913/16-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 листопада 2015 року № 829 у порядку, що передбачений Законом України «Про звернення громадян» (а. с. 31 т. 1).

24 березня 2017 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист (а. с. 34 т. 1), виданий Святошинським районним судом м. Києва 24 березня 2017 року, про зобов`язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 листопада 2015 року № 829 у порядку, що передбачений Законом України «Про звернення громадян» (а. с. 48 т. 1).

28 травня 2019 року ОСОБА_1 особисто подав до Святошинського РВДВС у м. Київ заяву про примусове виконання, в якій просив прийняти до виконання виконавчий лист № 759/11913/16-ц, виданий Святошинським районним судом м. Києва 24 березня 2017 року, додатком до якої зазначено оригінал виконавчого листа; на заяві проставлено реєстраційний штамп з датою 28 травня 2017 року та підписом уповноваженої особи (а. с. 7 т. 2).

Згідно з даними журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, який сформовано Автоматизованою системою виконавчого провадження 28 травня 2017 року, заяву ОСОБА_1 про примусове виконання рішення зареєстровано 28 травня 2022 року за вх. № 22751, виконавчому документу надано єдиний унікальний номер НОМЕР_1, виконавчий документ розподілено державному виконавця Яковчук І.О. (а. с. 158 т. 2).

Постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Чепурного В.М. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 04 червня 2019 року задоволено подання начальника Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сувало М.С. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві , виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 доручено Солом`янському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а. с. 29 - 30 т. 2, 142 - 143 т. 3).

Постановою державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 05 червня 2019 року «Про передачу виконавчого документа» на підставі ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 759/11913/16-ц, виданий 24 березня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва, Солом`янському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а. с. 9 т. 2).

Постановами головного державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойкою Л.Р. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року «Про відкриття виконавчого провадження», встановивши, що 06 червня 2019 року до відділу надійшли паперові матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1, на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято виконавче провадження та відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 759/11913/16-ц, виданого Святошинським районним судом м. Києва 24 березня 2017 року (а. с. 11 т. 2, 140 т. 3).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Штойкою Л.Р. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року «Про закінчення виконавчого провадження» встановлено, що рішення повно фактично виконано згідно виконавчого документа, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/11913/16-ц, виданого 24 березня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва, закінчено (а. с. 78 т. 2).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 4075/5 від 19 грудня 2019 року «Про відділи державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві» виведено районні у місті Києві державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві зі складу Головного територіального управління юстиції у місті Києві та введено їх до складу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1718/5 від 17 травня 2021 року перейменовано відділи державної виконавчої служби у м. Києві, зокрема Солом`янський РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перейменовано на Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) (а. с. 56 - 58 т. 4).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року в справі № 759/11913/16-ц скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірною постанову від 13 грудня 2019 року про закінчення виконавчого провадження (а. с. 112 - 114 т. 2).

До Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла заява стягувача ОСОБА_1 від 18 лютого 2022 року щодо заходів по відновленню виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 в зв`язку зі скасуванням постанов головного державного виконавця Штойки Л.Р. про закриття виконавчого провадження (а. с. 122 т. 3).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 24 червня 2022 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 759/11913/16-ц, виданого 24 березня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва (а. с. 130 т. 2, 115 т. 3).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 24 червня 2022 року, керуючись ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий лист № 759/11913/16-ц, виданий Святошинським районним судом м. Києва, до Солом`янського ВДВС ум. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) (а. с. 117 т. 3).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 24 червня 2022 року, керуючись ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 (а. с. 118 т. 3).

Постановою № НОМЕР_1 про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 28 липня 2022 року начальника Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Костенка Л.І. визнано дії головного державного виконавця Цапенко С.М. при здійсненні виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 759/11913/16-ц від 24 березня 2017 року такими, що вчинені в порушення вимог п. 7 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, зобов`язано головного державного виконавця Цапенко С.М. усунути виявлені під час перевірки недоліки, вжити заходи примусового характеру, спрямовані на повне фактичне виконання рішення суду та привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження у строк до 01 серпня 2022 року (а. с. 101 - 103 т. 3).

Постановами головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 01 серпня 2022 року, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», внесено виправлення до документів «Постанова про передачу виконавчого провадження» та «Постанова про прийняття до виконання ВП», а саме додано: «згідно наказу Міністерства юстиції України № 4075/5 від 19.12.2019 «Про відділи державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві» виведено районні у місті Києві державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві зі складу Головного територіального управління юстиції у місті Києві та введено їх до складу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)» (а. с. 119 - 120 т. 3).

На а. с. 169 т. 2 знаходиться копія супровідного листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23 серпня 2022 року, сформованого в СЕД АСКОД за електронним підписом начальника управління Сувала М.С., з яким надіслано постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33.

Даною постановою № 33 про результати перевірки виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року заступником начальника ЦМУМЮ - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ у м. Києві Цапенко С.М. щодо передачі виконавчого провадження № НОМЕР_1 з Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві до Солом`янського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визнано такими, що не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; дії начальника Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ у м. Києві при проведенні перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 визнано такими, що вчинені відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (а. с. 169 - 173 т. 2, 91 - 98 т. 3).

Копію вказаної постанови та супровідного листа було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а. с. 173 т. 2).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, визнано незаконними постанови головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. про виправлення помилок у процесуальних документах ВП № НОМЕР_1 від 01 серпня 2022 року (а. с. 31 - 33 т. 4).

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. задоволено, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні поданої скарги (а. с. 140 - 143 т. 4).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції по суті скарги і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що скарга ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянута належним чином; з огляду на те, що дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала М.С. жодним чином не порушили права скаржника, скарга ОСОБА_1 є безпідставною.

В частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не подано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання йому моральної шкоди внаслідок будь-яких протиправних дій посадовими особами ВДВС, не доведено, в чому конкретно полягали його немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв`язок між діями посадових осіб ВДВС та заподіяння ними шкоди, а тому його вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 серпня 2022 року заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом М.С. за власною ініціативою, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів від 09 серпня 2022 року № 33, у період з 11 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року, на підставі копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1, проведено перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, за результатами якої винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 33.

Судом першої інстанції перевірено доводи ОСОБА_1 , що до Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у період з 28 травня 2019 року по 05 червня 2019 року постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. про відвід Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 не надходила та автоматизована система виконавчого провадження не містить відомостей про це.

Судом також встановлено, що вищевказане посилання скаржника не відповідає дійсності, оскільки згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у графі «скан копії» (ВП № НОМЕР_1), копію постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. про відвід Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04 червня 2019 року внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження врегульовано розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до абзацу 6 пункту 1 розділу XII Інструкції №512/5, перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема: начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Пунктом 2 розділу XII Інструкції № 512/5 визначено, що посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи. Посадові особи, зазначені в абзаці 6 пункту 1 розділу XII Інструкції №512/5, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Пунктом 3 розділу ХІІ Інструкції №512/5 визначено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зокрема зазначеними в абзаці 6 пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються: підстави витребування цього виконавчого провадження; у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності; у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 4 розділу ХІІ Інструкції № 512/5, постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів складається в кількох примірниках, з яких: один примірник надсилається до органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження; другий примірник залишається в органі державної виконавчої служби, який витребував виконавче провадження; якщо перевірка виконавчого провадження здійснюється за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, примірник постанови надсилається також цій посадовій особі.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено направлення постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів стороні виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного судом першої інстанції вірно встановлено, що заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом М.С. за власною ініціативою, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів № 33 від 09 серпня 2022 року, у пункті 4 резолютивної частини даної постанови № 33 від 09 серпня 2022 року зазначено, що копія постанови направляється до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що узгоджується з п. 4 розділу ХІІ Інструкції №512/5.

Судом першої інстанції також надано всебічну оцінку відповідності постанови № 33 від 09 серпня 2022 року вимогам щодо оформлення результатів перевірки законності виконавчого провадження, викладеним у пункті 7 розділу ХІІ Інструкції №512/5, яким передбачено, що про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, в якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, що у переліку вимог щодо оформлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження не зазначено про необхідність скріплення такої постанови печаткою.

Крім того, у п. 3 постанови № 33 зазначено про направлення копії постанови ОСОБА_1 , і на виконання цього пункту 23 серпня 2022 року постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 33 від 23 серпня 2022 року разом із супровідним листом направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом 995.

Судом першої інстанції встановлено, що на супровідному листі від 23 серпня 2022 року № Ч-4114 до постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33 міститься QR - код, інформація з якого зчитується відповідними пристроями. Перевіркою сайту АТ «Укрпошта» встановлено, що рекомендоване відправлення 995 вручено особисто адресату 25 серпня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, з яким погоджується апеляційний суд, що направлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33 разом із супровідним листом № Ч-4114 від 23 серпня 2022 року на поштову адресу ОСОБА_1 , а не на електронну, жодним чином не порушило права скаржника.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у графі «скан копії» (ВП № НОМЕР_1), копію постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33 внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Посилання ОСОБА_1 на Порядок витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 01 грудня 2004 року № 136/5 (далі - Порядок № 136/5), судом першої інстанції правомірно визнано необґрунтованим, оскільки відповідно до преамбули Порядку № 136/5, останній був затверджений відповідно до Законів України «Про державну виконавчу службу» № 202/98-ВР та «Про виконавче провадження» № 606-14, які на момент винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33 вже втратили свою чинність, а зміни до Порядку № 136/5 були внесені ще у 2008 році, до прийняття чинного на сьогодні Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII та до прийняття Інструкції №512/5. Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження на момент винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23 серпня 2022 року № 33 регулювався чинним Законом України «Про виконавче провадження» №1404 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, до якої вносились відповідні зміни з прийняттям Закону № 1404-VIII.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, що скарга ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянута належним чином, та що оскільки дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала М.С. жодним чином не порушили права скаржника, скарга ОСОБА_1 є безпідставною та надуманою.

Як похідні, також не підлягали задоволенню судом першої інстанції також вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки скаржником не подано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання йому моральної шкоди внаслідок будь-яких протиправних дій посадовими особами ВДВС, не доведено, в чому конкретно полягали його немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв`язок між діями посадових осіб ВДВС та заподіяння ними шкоди.

Апеляційна скарга не містить аргументів проти наведених висновків суду першої інстанції в частині відмови щодо стягнення моральної шкоди.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині вимог про визнання незаконною постанови № 33 від 23 серпня 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1, з посиланням на визнання ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року незаконності постанов головного державного виконавця Солом`янського ВДВС Цапенко С.М. про виправлення помилки у процесуальних документах, що, на думку заявника, мало підтверджувати те, що Сувало М.С. неналежним чином проводив перевірку законності виконавчого провадження, апеляційний суд зауважує, що постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Цапенко С.М. задоволено, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні поданої скарги (а. с. 140 - 143 т. 4).

Відтак, апеляційним судом відхиляються як безпідставні доводи апеляційної скарги щодо обставин, встановлених ухвалою суду, які не підлягають доказуванню, що підтверджували неналежне проведення перевірки законності виконавчого провадження, результати якої відображено у постанові від 23 серпня 2022 року № 33, на що, згідно доводів ОСОБА_1 , не звернув уваги суд першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що ухвала не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, оскільки у її мотивувальній частині замість зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, відтворено текст відзиву на скаргу від 23 лютого 2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Наведеним вимогам ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала суду першої інстанції відповідає, є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо обставин, які мають значення для розгляду скарги.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що суд розглянув скаргу за участю представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких він допустив до участі в справі як представників відповідачів, що суперечить вимогам ст. 450 ЦПК України щодо процесуального статусу учасників справи за скаргою.

Дійсно, ч. 1 ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ст. 58, 62 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, як довіреністю фізичної або юридичної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) представляла Цапенко С.М. в порядку самопредставництва згідно виписки є ЄДРПОУ, в якій зазначено її право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності (а. с. 147 т. 3), інтереси Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) представляла Буряк М.І. (заступник начальника відділу) на підставі довіреності від 21 грудня 2023 року, виданої начальником відділу Василевським А.М. (а. с. 150 ч. 3), інтереси Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представляла Малащук Ю.А. (головний спеціаліст відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) на підставі довіреності від 22 лютого 2023 року, виданої заступником начальника міжрегіонального управління - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУМЮ (м. Київ) Сувалом М.С. (а. с. 151 т. 3).

Помилкове зазначення судом першої інстанції процесуального статусу вказаних представників як представників відповідача, а не як представників органів державної виконавчої служби, не впливає на правильність висновків суду по суті розглядуваної скарги ОСОБА_1 і може бути виправлене самим судом першої інстанції в порядку ст. 269 ЦПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги, що самі документи, які підтверджують повноваження представників, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі під сумнів не ставляться.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не здійснив повного фіксування судового засідання у порядку, передбаченому законодавством, що підтверджується ухвалою суду від 31 березня 2023 року з посиланням на Інструкцію про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового процесу (судового засідання), затвердженого наказом ДСА України від 20 вересня 2012 року № 108, який втратив чинність, з огляду на те, що такі доводи спростовуються доданим до матеріалів справи технічним записом судового засідання, та оскільки порядок фіксування судового засідання секретарем судового засідання, про порушення якого зазначає ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, визначено судом першої інстанції в іншій ухвалі від 31 березня 2023 року, що виходить за межі даного апеляційного перегляду.

Разом із тим, апеляційний суд враховує та погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , що суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги скарги про визнання незаконною постанови державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. від 05 червня 2019 року про передачу виконавчого документа, не розглянув аргументи ОСОБА_1 , наведені у скарзі, якими він обґрунтував цю вимогу, та не дослідив докази, які ОСОБА_1 додав до скарги на їх підтвердження.

Вказані недоліки ухвали суду першої інстанції підлягають усуненню апеляційним судом.

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» питання про відвід, самовідвід начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу вирішується керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня. Постанова про задоволення чи відмову в задоволенні відводу, самовідводу начальника відділу або всіх державних виконавців зазначеного відділу може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом. У разі відводу державного виконавця виконавчий документ передається у встановленому порядку іншому державному виконавцеві або іншому органу державної виконавчої служби.

Пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що до відкриття виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ за заявою стягувача може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю (крім виконавчих документів, визначених частиною другою статті 5 Закону). У разі відводу (самовідводу) державного виконавця виконавчий документ передається іншому державному виконавцеві, а у разі відводу, самовідводу начальника органу державної виконавчої служби або всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби - іншому органу державної виконавчої служби. У випадку самовідводу приватного виконавця виконавчий документ повертається стягувачу або передається за згодою стягувача іншому приватному виконавцю чи відповідному органу державної виконавчої служби. Передача виконавчого документа у випадках, передбачених цим пунктом, здійснюється в порядку, встановленому розділом V цієї Інструкції.

Згідно п. 1 розділу V Інструкції № 512/5, питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу). Державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження постанови, зазначеної у абзаці третьому цього пункту, винести постанову про передачу виконавчого документа та направити виконавчий документ до відповідного органу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 05 червня 2019 року «Про передачу виконавчого документа» на підставі ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 759/11913/16-ц, виданий 24 березня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва, Солом`янському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а. с. 9 т. 2).

Зі змісту постанови державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 05 червня 2019 року вбачається, що її прийнято згідно постанови заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/11913/16-ц від 24 березня 2019 року.

Так, постановою заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Чепурного В.М. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 04 червня 2019 року задоволено подання начальника Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сувало М.С. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві , виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1 доручено Солом`янському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а. с. 29 - 30 т. 2, 142 - 143 т. 3).

Зазначена постанова від 04 червня 2019 року не оскаржена ОСОБА_1 та є чинною.

Таким чином, на підставі наведених вимог закону та постанови начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Чепурного В.М. про відвід Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 04 червня 2019 року державним виконавцем Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. винесено постанову від 05 червня 2019 року про передачу виконавчого документа на примусове виконання Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Виходячи з вищевикладеного, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконною постанови державного виконавця Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Яковчук І.О. від 05 червня 2019 року ВП № НОМЕР_1 про передачу виконавчого документа, визнання незаконним виконання Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) виконавчого провадження № НОМЕР_1, зобов`язання Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) передати виконавче провадження № НОМЕР_1 у Святошинський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) для подальшого виконання.

Апеляційний суд також враховує, що листом від 25 липня 2022 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» повідомило Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) про виконання постанови від 24 червня 2022 року та здійснення повторного розгляду звернення ОСОБА_1 до ЖЕД-5 підприємства (вхід. № 829 від 12 листопада 2015 року) у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», за результатами даного звернення стягувачу надано відповідь листом від 22 липня 2022 року № 107/56-865, засвідчена копія якої надана у додатках (а. с. 106 - 109 т. 3).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського ВДВС м. Київ ЦМУМЮ у м. Києві Цапенко С.М. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 від 26 вересня 2023 року, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/11913/16-ц, виданого 24 березня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва, закінчено (а. с. 186 т. 4).

Виходячи із вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильних в цілому висновків про відмову в задоволенні скарги на дії державних виконавців, разом із тим, такі висновки зроблені в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для зміни ухвали та викладення мотивувальної частини ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвала суду є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню із підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.