УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 760/21117/20

провадження № 61-2515ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Київський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор дочірнього підприємства «Київський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_2 , про скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_2, про скасування наказу та поновлення на роботі.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ ДП «Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 21 серпня 2020 року № 629-К/О «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та поновлено ОСОБА_1 на роботі з 27 серпня 2020 року. Стягнуто з ДП «Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 серпня 2020 року по 28 червня 2023 року в розмірі 258 341,51 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки задоволено частково. Внесено виправлення до постанови Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року, викладено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу мотивувальної частини постанови у редакції цієї ухвали. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначено у сумі 369 274,57 грн.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважав необґрунтованими доводи заявника щодо наявності підстав для вирішення питання про покладення на директора «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_2. обов`язку, передбаченого статтею 237 Кодексу законів про працю України, покрити шкоду, заподіяну ДП «Київський облавтодор» у зв`язку з оплатою ОСОБА_1 вимушеного прогулу в сумі 369 274,57 грн, оскільки вказане питання виходить за межі розгляду цієї справи.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року та покласти на директора «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_2. обов`язок покрити шкоду, заподіяну ДП «Київський облавтодор» у зв`язку з оплатою на його користь середнього заробітку на час вимушеного прогулу, пов`язаного з незаконним звільненням.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій, у позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ від 21 серпня 2020 року № 629?К/О «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновити його на роботі з 27 серпня 2020 року.

Позовні вимоги до директора «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_2. щодо покладення обов`язку покрити шкоду, заподіяну ДП «Київський облавтодор» у зв`язку з оплатою ОСОБА_1 вимушеного прогулу на підставі статті 237 Кодексу законів про працю України у цій справі заявлені не були, і відповідно така вимога не вирішувалася судом.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вирішення вказаного питання є неможливим у порядку ухвалення додаткового судового рішення.

Встановивши вказані вище обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, встановлених статтею 270 ЦПК України, для постановлення додаткового судового рішення.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні процесуального питання не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ОСОБА_1 та змісту ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалуКиївського апеляційного суду від 24 січня 2024 року, яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Київський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор дочірнього підприємства «Київський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» - ОСОБА_2, про скасування наказу та поновлення на роботі- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович