Номер провадження: 22-ц/813/2850/24
Справа № 521/5016/23
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Лозко Ю.П., Комлєва О.С.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивач ОСОБА_2

відповідач Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради,

представник відповідача Синько Олени Валеріївни

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та рух провадження у справи

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу та просить суд поновити строк звернення до суду із позовною заявою про поновлення на роботі; скасувати наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за №5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 ; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 в розмірі 13400,00 грн.; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заробітну плату в розмірі 33500 грн.; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката, що визначені в заяві про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката; стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заробітну плату за один місяць; покласти на виконуючу обов`язки завідуючої Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради ОСОБА_3 обов`язок покрити матеріальну шкоду в розмірі, що буде стягнута з Управління освіти Херсонської міської ради, заподіяну Управлінню освіти Херсонської міської ради незаконним призупиненням трудових відносин з ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працював сторожем в Херсонському закладі дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконував свої обов`язки відповідно до посадової інструкції. З серпня 2022 року по 30.12.2022 не отримував заробітної плати. 30.12.2022р. у мобільному додатку «Вайбер» отримав наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу ОСОБА_3 . Зазначеним наказом між Херсонським закладом дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради та позивачем призупиненні трудові відносини «з 30.12.2022 до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору до припинення». Вважає наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин із нею незаконним. Так, причиною для призупинення закладом з позивачкою трудових відносин у наказі визначено «у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму». На початку липня 2022 року директор закладу ОСОБА_4 скликала виробничу нараду, на якій в присутності колективу після спільного обговорення ситуації, що склалася, було прийнято рішення відкрити дитячий садок для дітей працівників комунальних служб, медичних працівників, незахищених верств населення, які залишились в окупованому Херсоні. На цій нараді директор повідомила, що їй погрожували представники окупаційної влади, її життю та здоров`ю загрожує небезпека, якщо ЗДО № 23 не буде працювати. Колективом було прийнято рішення бути разом, підтримувати один одного і зберегти майно закладу від пограбування, про що зазначено було у відповідному Протоколі. Протоколи та книги нарад були винесені вихователем-методистом закладу Корчак Ліною Всеволодівною. Єдиною умовою, за якою колектив та керівництво домовилось працювати було відсутність пропаганди, прапорів та символіки країни-агресора. Також важливо є те, що під час окупації вихователі працювали за українськими державними стандартами дошкільної освіти та освітній процес проводився українською мовою, чим працівники постійно наражали себе на небезпеку, але стійко витримали той тиск, який здійснювали військові російської федерації, що «охороняли» заклад, який виражався у вимозі спілкуватись російською мовою. Заклад відкрився 1 вересня 2022 року. Працівники садочка не приймали від окупаційної влади будь-яких вказівок та методичних рекомендацій щодо освітнього процесу, працювали з дітьми за українською програмою. В порушення вимог закону Управлінням освіти Херсонської міської ради позивачу не виплачується заробітна плата з серпня 2022 року. Підставою для невиплати заробітної плати позивачці відповідач зазначає наказ виконуючої обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради ОСОБА_3 від 28.10.2022 №1 «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин». Середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. Відповідно розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно проводити виходячи з мінімальної заробітної плати в розмірі 6700,00 грн. на місяць. Розрахунковий період: січень та лютий 2023 року. Середній заробіток за час вимушеного прогулу: 2 міс*6700,00 грн. =13400,00 грн. Заробітна плата позивачу не виплачувалась з серпня 2022 по 30.12.2022, відповідно до стягненню підлягає сума в розмірі 33500 грн. (6700,00 грн. *5міс). Відповідно до абзацу 2 п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 з метою запобігання незаконним звільненням судам слід неухильно додержувати вимог статей 109 (1502-06), 419 (1503-06 ) ЦПК і статей 134 (п.8), 237 КЗпП (322-08) про притягнення до участі в справі про поновлення на роботі і покладення на службову особу обов`язку відшкодувати шкоду підприємству, установі, організації, заподіяну в зв`язку з оплатою незаконно звільненому або переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи. В абзаці 3 цього пункту визначено, що при цьому належить враховувати, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 та нової редакції ст.237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Оскаржуваний наказ про призупинення трудових відносин винесено виконуючою обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради Синько Оленою Валеріївною, а тому остання має нести повну матеріальну відповідальність у зв`язку з оплатою позивачеві часу вимушеного прогулу, у разі скасування оскаржуваного наказу, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідні обставини слугували підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою про скасування наказу про призупинення трудових відносин. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Скасувано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради від 30.12.2022 року за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 . Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з серпня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 33500 (тридцять три тисячі п`ятсот) грн. Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з січня 2023 року по лютий 2023 року в розмірі 13400 грн. Середній заробіток за час вимушеного прогулу обрахований судом без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В мотивування рішення суд першої інстанції зазначав, що в порушення зазначених вимог закону Управлінням освіти Херсонської міської ради ОСОБА_1 не виплачується заробітна плата з серпня 2022 року. Підставою для невиплати заробітної плати позивачці відповідач зазначає наказ виконуючої обов`язки директора Херсонського закладу дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради Синько О.В. від 28.10.2022 року №1 «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин» (що зазначено у листі Управління юстиції Херсонської міської ради (а.с. 9). Суд зазначав, що зазначений наказ не може бути підставою для невиплати заробітної плати, цим наказом не можуть встановлюватись певні факти, які тягнуть за собою юридичні наслідки. Із тексту вище зазначеного Наказу від 28.10.2022 №l «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин» суд вбачає, що цей документ встановлює певні факти та не видавався з метою організації основної діяльності, адміністративно-господарських функцій або з кадрових питань. Суд вважав, що до даних правовідносин можливо застосувати Інструкцію з діловодства у закладах загальної середньої освіти для визначення терміну «НАКАЗ», оскільки Примірна інструкція з діловодства у дошкільних навчальних закладах, яка затверджена Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №1059 від 01.10.2012 року, не визначає такого терміну. Також, його не можна вважати наказом з кадрових питань, оскільки його форма не відповідає вимогам пункту 2.27 (Складення деяких видів документів. Накази) Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах, затвердженої Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту №1059 від 01.10.2012. Зазначеним пунктом встановлено, що текст наказу з питань основної діяльності закладу (преамбули) і розпорядчої та з адміністративно-господарських питань складається з двох частин - констатуючої (преамбули) і розпорядчої. У констатуючій частині зазначаються підстава, обґрунтування або мета видання наказу. Наказ від 28.10.2022 року №1 «Про визнання відсутності з нез`ясованих причин» взагалі не містить констатуючої частини, що може також свідчити про його незаконність. Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою. Вказане також узгоджується з пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713). Середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою. Отже, спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. Судом встановлено, що заробітна плата не виплачувалась з серпня 2022 по 30.12.2022 рік, відповідно стягненню підлягає сума в розмірі 33500 грн. (6700,00 грн.* 5 міс). Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 р., мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 6700,00 грн. Відповідно розрахунок середнього заробітку за час вимушеного необхідно проводити виходячи мінімальної заробітної плати в розмірі 6700,00 грн. на місяць Розрахунковий період: січень та лютий 2023 року. Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 13400 грн. Щодо позовної вимоги про покладання на винну особу обов`язку відшкодувати збитки, суд вважає такі вимоги наразі задоволенню не підлягають. При цьому зазначає, що Управління освіти Херсонської міської ради у праві самостійно звернутися до суду з позовними вимогами до виконуючої обов`язки завідуючої Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради Синько О.В. щодо покриття матеріальної шкоди через незаконне призупинення трудових відносин з ОСОБА_1 . Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, ціну позову, малозначність справи, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважав, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу є завищеними (22 800 грн.), а тому суд приходить до висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В задоволенні іншої частини заяви суд відмовляє у зв`язку з неспівмірністю визначеної суми за надання правничої допомоги та складністю справи.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник позивача просив змінити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 у справі N? 521/5016/23 (абзац п?ятий) в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2023 по день ухвалення судового рішення в розмірі 53600,00 грн. Змінити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 у справі N? 521/5016/23 (абзац восьмий) в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката та стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 22800,00 грн..+

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при зверненні до суду із позовом однією з позовних вимог було зазначено про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з січня 2023 року по лютий 2023 року в розмірі 13400 (тринадцять тисяч чотириста) грн.. Представником позивача до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка була обґрунтована тим, що період вимушеного прогулу збільшується у зв?язку із розглядом цивільної справи, тому вважали, що необхідно збільшити вимоги щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2023 по 01.09.2023 в розмірі 53600,00 грн. Зазначали, що судом першої інстанції дана заява була залишена без розгляду, відповідно помилково стягнуто з відповідача лише 13400,00 грн., а не сума, яка підлягала стягненню по день винесення оскаржуваного рішення, зокрема, яку просив стягнути представник позивача - 53600,00 грн. (з 01.01.2023 до 01.09.2023). При цьому в судовому рішенні є посилання на частину 2 статті 235 К3пП України, але фактично її застосовано не було.

Посилання суду на те, що вартість послуг є завищеною та не відповідає критерію розумності не обґрунтовані, не зазначено підстав та доказів, з яких суд першої інстанції виходив зазначаючи про нерозумність та завищенність таких послуг . В свою чергу, вважали, що вартість послуг по підготовці всіх процесуальних документів, що подані до суду у справі N?521/5016/23 цілком відповідають розумності, оскільки позовна заява викладена на 10 сторінках, чітко та послідовно викладені обставини справи як підстави позову, наявні посилання на докази, що підтверджували всі обставини, наявні посилання на відповідні норми закону як правові підстави позову, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідь на відзив викладено на 3 сторінках. Адвокатом проаналізовано відзив та викладені заперечення щодо кожного аргументу, що був зазначений у відзиві відповідача на позов. На ознайомлення із відзивом адвокат також витрачає свій час. З практики Верховного суду вбачається однаковий підхід судів касаційної інстанції всіх юрисдикцій до вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, а саме зменшення таких витрат можливий виключно за клопотанням сторони та за наявності відповідних доказів. В матеріалах справи відсутні будь-які клопотання відповідачів про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката та відсутні будь-які докази, що надані відповідачами, які підтверджують неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу. Таким чином, вважаємо, що витрати позивача на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 22 800,00 грн. (8 800,00 (звіт?1)+4000,00 (звіт N?2)+10000 (додатковий гонорар) є доведений позивачем та співмірний, відповідає критеріям розумності, оскільки гідно оцінює якісну роботу адвоката.

Явка в судове засідання

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 46 900 грн. і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи зазначена інформація оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну працював сторожем в Херсонському закладі дошкільної освіти №23 Херсонської міської ради. В період окупації міста Херсона виконував свої обов`язки відповідно до посадової інструкції.

З серпня 2022 року по 30.12.2022р. не отримував заробітної плати.

При цьому, як зазначає позивач у своєму позові та не спростовує відповідач у своєму письмовому відзиві, 30.12.2022р. ОСОБА_1 у мобільному додатку «Вайбер» отримав наказ Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради від 30.12.2022р. за № 5 «Про призупинення дії трудових відносин», що підписаний виконуючою обов`язки директора закладу ОСОБА_3 .

Зі змісту вищезазначеного наказу вбачається, що призупинено трудові відносини між Херсонським закладом дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради та ОСОБА_1 з 30.12.2022р. до прийняття рішення про скасування призупинення трудового договору. Окрім того зазначено, що призупинення дії трудових відносин відбулося на підставі ст. 13 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022р., у зв`язку із здійсненням пропаганди у закладі освіти з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, відкритим схилянням працівників закладу до роботи на окупаційну владу, встановленню та підтриманню окупаційного режиму. (а.с. 8)

Судом встановлено, що заробітна плата не виплачувалась з серпня 2022 по 30.12.2022 рік, відповідно стягненню підлягає сума в розмірі 33500 грн. (6700,00 грн.* 5 міс).

В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Судова колегія враховуючи встановлені обставини судом першої інстанції погоджується із висновком, що відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 р., мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 6700,00 грн. Відповідно розрахунок середнього заробітку за час вимушеного необхідно проводити виходячи мінімальної заробітної плати в розмірі 6700,00 грн. на місяць. Розрахунковий період: січень та лютий 2023 року. Тобто судом першої інстанції зроблено вірні висновки, що середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 13400 грн, виходячи із заявлених позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції помилково не прийнято заяву про збільшення позовних вимог, апеляційний суд вважає його таким , що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону є необґрунтованим виходячи з наступного.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року встановлено, що 31.08.2023р. через канцелярію суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вищезазначеної заяви з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Пункт 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачає, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 15.08.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче судове засідання по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради, Управління освіти Херсонської міської ради, ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 12 вересня 2023 року. Крім того представник позивача відповідного клопотання про поновлення процесуального строку не надавала.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що враховуючи викладені норми процесуального права, діючий ЦПК України, суд не вбачав підстав для задоволення заяви про збільшення позовних вимог, оскільки представником позивача не заявлено клопотання про поновлення строку та не зазначені поважні обставин, які можуть бути підставою для поновлення такого строку. У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заява про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без розгляду.

Також апеляційним судом зауважується, що вказану ухвалу суду першої інстанції не було оскаржено у встановленому законом порядку, тому з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині апеляційної скарги, а тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

Судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що посилання суду на те, що вартість послуг є завищеною та не відповідає критерію розумності не обґрунтовані, не зазначено підстав та доказів, з яких суд першої інстанції виходив зазначаючи про нерозумність та завищенність таких послуг.

Вартість послуг по підготовці всіх процесуальних документів, що подані до суду першої інстанції у справі № 521/5016/23 частково відповідають розумності, оскільки позовна заява викладена на 10 сторінках, чітко та послідовно викладені обставини справи як підстави позову, наявні посилання на докази, що підтверджували всі обставини, наявні посилання на відповідні норми закону як правові підстави позову, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідь на відзив викладено на 3 сторінках. Адвокатом проаналізовано відзив та викладені заперечення щодо кожного аргументу, що був зазначений у відзиві відповідача на позов. На ознайомлення із відзивом адвокат також витрачає свій час.

Щодо практики Верховного Суду, з якої вбачається, що вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, а саме зменшення таких витрат можливий виключно за клопотанням сторони та за наявності відповідних доказів. В матеріалах справи відсутні будь-які клопотання відповідачів про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката та відсутні будь-які докази, що надані відповідачами, які підтверджують неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу.

Судова колегія зазначає, що у відповідності до практики Верховного Суду, судам роз`яснювалось критерії оцінювання обґрунтованості та співмірності сум витрачених на правову допомогу, що суди повинні виважено підходити до визначення таких сум, і ухвалювати стягнення витрат на правову допомогу у співмірному розмірі задоволеним позовним вимогам і таким, щоб не були черезмірно завищеними.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно того, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу є завищеними (22 800 грн.) з огляду на особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, ціну позову, малозначність справи, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру є частково помилковими, а тому суд прийшов до необґрунтованого висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. В задоволенні іншої частини заяви суд першої інстанції помилково відмовив, не обґрунтувавши у чому полягає неспівмірність визначеної суми за надання правничої допомоги та складністю справи.

13.02.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Білою Тетяною Володимирівною укладено договір N?13-пд/2023 про надання правничої допомоги та Додаткова угода до цього Договору.

17.01.2023 ОСОБА_1 замовлено адвокатові послугу на підготовку відповідного позову.

На виконання умов договору про надання правничої допомоги та замовлення клієнта адвокатом підготовлено позов, про що надано відповідний звіт N?1 із описом робіт (наданих послуг) та їх вартості.

Загальна вартість наданих послуг відповідно до звіту N?1 складає 8800,00 грн.

В пункті 4.2 Договору N?13-по/2023 від 13.02.2023 сторони дійшли згоди, що вартість наданих адвокатом послуг визначені в Додатку N?1 (прайс-листі), що доданий до позовної заяви.

Відповідно до п. 4.3. цього Договору в разі надання правничої допомоги в суді (присутність у судових засіданнях, складання заяв по суті та заяв з процесуальних питань, апеляційних та касаційних скарг) оплата послуг адвоката проводиться протягом 10-ти банківських днів після набрання судовим рішенням законної сили в незалежності від результатів розгляду справи.

Крім того, у Додатковій угоді N?1 до Договору N?13-п0/2023 від 13.02.2023 сторони домовились про сплату Клієнтом гонорару в розмірі 10000,00 грн. в разі визнання незаконним та скасовано наказ Херсонського закладу дошкільної освіти N?23 Херсонської міської ради N?5 від 30.12.2022 «Про призупинення трудових відносин» в частині призупинення трудових відносин з Клієнтом, стягнуто заробітна плата та середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Тобто, сторони домовились, що оплата послуг адвоката та сплата гонорару має відбутись у майбутньому, а саме після отримання судового рішення, яке набрало законної сили.

На підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості Клієнтом і Адвокатом підписано звіт N?3, в якому детально описано обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 140 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 вказаного Кодексу), тобто, коли у сторони виникло зобов 'язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг.

До суду та сторонам по справі були направленні звіти N?1 та N?2 про надані послуги на загальну суму 12800,00 грн. (8800,00 грн.- звіт N?1, 4000,00 грн. - звіт N?2). Також до позовної заяви було надано Додаткова угода N?1 про визначення гонорару за позитивне вирішення справи в розмірі 10000,00 грн.

Таким чином вважав, що загальна вартість за вказаним договором становить 22 800 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер тривалість та обсяг виконаної адвокатом роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, категорії, сталості судової практики Верховного Суду у зазначеній категорії справ, та виконаної роботи з метою захисту інтересів ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Біла Т.В., та значимості таких дій у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для збільшення суми стягнення з Управління освіти Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ: 02146713) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правову допомогу витрат на професійну правничу допомогу збільшивши її розмір з 7000 гривень до 11 400 грн..

Судова колегія додатково зазначає, що розрахунки сум за оплату адвокату правничої діяльності, які підлягають стягненню з відповідача у даній справі є завищеними, а з урахуванням того, що заяву про збільшення витрат не бралось до уваги при прийнятті судових рішень по суті, то судова колегія вважає надати свій розрахунок, який відповідає співмірності зробленої роботи адвокатом Білою Т.В. : 5000,00 грн. - складання позовної заяви; 1000,00 грн. - складання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката; 200,00 грн. - усна консультація щодо правовідносин, що виникли між сторонами; 500,00 грн. - правовий аналіз документів; 200,00 грн. - адвокатський запит; 2000,00 грн. - підготовка відповіді на відзив ; 2500,00 грн. - гонорар адвоката відповідно до умов Додаткової угоди N?1, частина якого підлягає стягненню з відповідача у відповідності до задоволених позовних вимог.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року змінити в частині розміру стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Збільшити розмір стягнуваних з Управління освіти Херсонської міської ради (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката з розміру 7000 до розміру 11 400(одинадцять тисяч чотириста) гривень .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.С. Комлева

Ю.П.Лозко