Провадження №2/748/132/24
Єдиний унікальний № 748/4848/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" лютого 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Підмогильної Я.Я.,

відповідача ОСОБА_2 , представник відповідача адвоката Карпенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 50 923 грн. 65 коп., що стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Судового наказу Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 червня 2022 року, який перебуває на виконанні Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, виконавче провадження № 69551881 та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, 19 жовтня 2016 року рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова шлюб розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . Зазначає, що з 2016 року по 2020 рік він добровільно сплачував аліменти на утримання дитини готівкою, а з 2020 року по 2023 рік сплачував аліменти на картковий рахунок відповідача через термінали самообслуговування. У серпні 2023 року під час перевірки карткового рахунку позивач виявив, що його картки заблоковані Деснянським відділом ДВС у місті Чернігові. Звернувшись до виконавця, позивач дізнався про наявність заборгованості зі сплати аліментів, що виникла згідно Судового наказу від 28 червня 2022 року, який він отримав 31 серпня 2023 року. Звернувшись до суду він дізнався, що 28 червня 2022 року Деснянським районним судом м. Чернігова у справі було видано Судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. За повідомленням суду 29 червня 2022 року копію судового наказу з копією заяви стягувача разом з доданими до неї документами було надіслано позивачу на адресу його проживання, але вказані документи повернулися до суду неврученими. 04 серпня 2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 11 вересня 2023 року державним виконавцем було винесено та надіслано для виконання постанову ВП № 69551881 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем отриманням доходів (Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області), де працює позивач.

Вказує, що всі дії примусового характеру державним виконавцем здійснювалось із серпня 2023 року, але позивачу не було відомо, ні про Судовий наказ, ні про відкрите виконавче провадження, ні про існуючу заборгованість по аліментах, весь цей період позивач добровільно сплачував аліменти відповідачу. Вважає обставини, які склались істотними та такими, що дають право на звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.

11 грудня 2023 року представником відповідача адвокатом Карпенко Ю.О. подано відзив на позовну заяву, у якій вона просить відмовити позивачу в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, зазначає, що позивач є власником квартири, де він проживає та зареєстрований, куди відправлялась кореспонденція з Деснянського районного суду м. Чернігова. Не заперечує, що позивач добровільно надавав допомогу на утримання доньки, але з травня 2022 року між сторонами виникли суперечності щодо розміру цієї допомоги, тому вона звернулась до суду із завою про стягнення аліментів. На картку відповідачки надходили суми, тому вона вважала, що отримує аліменти. Коли у вересні 2023 року вона не отримала аліментів, то звернулась до державного виконавця та з`ясувала, що аліменти через державну виконавчу службу позивач взагалі не сплачував, після надання даних державному виконацю про позивача та місце його роботи, державний виконавець провів перерахунок заборгованості по аліментах. Таким чином, вважає, що вжила всіх заходів для перерахунку заборгованості по аліментах. Вважає, що вина у виникненні заборгованість по аліментах покладається на відповідача, оскільки судовий наказ про стягнення аліментів з доданини до нього документами надсилався на його адресу, де зареєстровано його місце проживання.

20 грудня 2023 року представником позивача адвокатом Підмогильною Я.Я. надано відповідь на відзив, у якому вона просить задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в заяві, та звільнити ОСОБА_1 від заборгованості по аліментам. Стверджує, що позивач регулярно добровільно сплачував аліменти на утримання їх спільної доньки, жодних претензій з боку відповідача щоди суми аліментів не було. Зазначає, що реальна причина звернення відповідача до державного виконавця була - усунення умислу приховати добровільну сплату аліментів позивачем.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Зазначають, що позивач весь час окремого проживання з дитиною добровільно надавав допомогу відповідачу на утримання дитини. У серпня 2023 року було заблоковано його карткові рахунку, він дізнався про виконавче провадження. Зазначає, що одружився та має ще одну неповнолітню доньку, з позовом до суду про зменшення розміру аліментів не звертався. Судовий наказ судом направлявся за місцем його реєстрації, там проживає його рідний дядько, однак він вернувся неврученим. Про стягнення аліментів позивач не знав, вважає дану обставину поважною та такою, що виникла з вини відповідача, яка не повідомила його про звернення до суду, а в подальшому не повідомила державному виконавцю місце його роботи.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Карпенко Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Відповідач стверджувала, що після розірвання шлюбу вона з позивачем ніколи не спілкувались, тому і не повідомила його окремо про звернення до суду, спілкувався позивач інколи з донькою. Оскільки вони не спілкувались, то і додаткових витрат на утримання доньки позивач не ніс, сплачував аліменти на свій розсуд. З новою дружиною позивача велась переписка, в ході якої та написала щоб вона подавала на аліменти. Вважала, що заборговані гроші нараховані за рішенням суду, присуджені її дитині, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати цієї заборгованості.

Представник третьої особи - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представинка.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 жовтня 2016 року у справі № 750/8423/16-ц, яке набрало законної сили 01 листопада 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1626 (а.с.19).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 червня 2022 року у справі 750/3042/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2022 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.21).

04 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу ДВС у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кривенко М.М., за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 69551881 з виконання Судового наказу № 2н/750/512/22, виданого 06 липня 2022 року Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (а.с.26).

З представленої довідки № 02-09/143 від 05 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проходить службу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Чернігівській області на посаді командира відділення пожежно-рятувального поста, згідно наказу Головного управління ДСНС України у Чернігівській області № 70 о/с від 24 травня 2021 року. В ДСНС проходить службу з 01 грудня 2010 року. .Постанову про звернення на заробітну плату та інші доходи боржника від 11 вересня 2023 року Загоном отримано 14 вересня 2023 року(а.с.14, 15).

Як вбачається з довідки начальника Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Чернігівській області №70 50 1-129/70 50-04 від 26 січня 2024 року, з ОСОБА_1 , на підставі постанови від 11 вересня 2023 року ( ВП № 69551881 ), винесеної при примусовому виконанні судового наказу № 750/3042/22, провадження 2н/750/512/22, виданого 06 липня 2022 року Деснянським районним судом м.Чернігова,стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 , заборгованість по сплаті аліментів складає 71 728,68 грн., в тому числі виконавчий збір 7 172,88 грн. та витрати у розмірі 225,74 грн., пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Аліменти відраховувались за вересень 2023 року у розмірі 50 % в сумі 11 589 грн. 58 коп., за жовтень 2023 року у розмірі 50 % в сумі 11 165 грн. 45 коп., за листопада відсутні відрахування, за грудень 2023 року у розмірі 1/4 частини заробітку в сумі 5 448 грн. 56 коп., за січень 2024 року у розмірі 1/4 частини заробітку в сумі 5 470 грн. 19 коп. (а.с. 110).

Згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментах, складеної державним виконавцем Деснянського відділу ДВС у м. Чернігові, боржник ОСОБА_1 станом на 07 листопада 2023 року має заборгованість по аліментах у розмірі 50 923 грн. 65 коп. за період з червня 2022 року по жовтень 2023 року. (а.с.30-31). Зазначений розрахунок позивачем у встановленому порядку не оскаржувався і не спростований.

За повідомленням державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 жовтня 2023 року, наданого на адвокатський запит, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження 69551881 з виконання виконавчого листа № 750/3042/22 (провадження № 2н/750/512/22) виданого 06 липня 2022 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 серпня 2022 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

04 серпня 2022 року постанови про відкриття виконавчого провадження було надіслано сторонам виконавчого провадження звичайною кореспонденцією за зазначеними адресами у виконавчому документі та заяві стягувача.

Стягувач повідомила державного виконавця про місце роботи боржника, а також було надано квитанції про сплату аліментів напряму стягувачу.

11 вересня 2023 року державним виконавцем було винесено та надіслано для виконання постанову ВП № 69551881 від 21 червня 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем отриманням доходів ОСОБА_1 (Аварійно- рятувальний загін спеціального призначення Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області за адресою: вул. Захисників України, буд. 4, м. Чернігів, 14017).

Для надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів направлено запити до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами, на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу фактично отриману заробітну плату з часу працевлаштування боржником ОСОБА_1 , оскільки аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом необхідно обчислювати з 17 червня 2022 року, тобто за час, протягом якого не проводились стягнення.

Після отримання відповідей державним виконавцем було обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів.

Розрахунок заборгованості отримано сторонами в Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції особисто (а.с.24. 5).

З показів допитаних судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що позивач дійсно добровільно надавав допомогу на утриманні своєї доньки. Свідок ОСОБА_6 крім того підтвердила, що саме вона просила відповідачку звернутись до суду з метою оформлення сплати аліментів та що між нею та відповідачкою раніше були розмови щодо розміру аліментів.

Свідок ОСОБА_7 надав покази, що про стягнення аліментів з позивача в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Чернігівській областідізнались у вересні 2023 року, коли на виконання прийшов судовий наказ про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до п.1, п.2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини визначено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п.54 рішення Європейського Суду з прав людини від 07.12.2006 року №31111/04 у справі Хант проти України суд констатує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Олссон проти Швеції (№2) від 27.11.1992 року, Серія А, №250, статті 35-36, п.90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє із батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно із ч.2 статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі №343/860/17 зазначено, що вказана правова норма (ч.2 статті 197 Сімейного кодексу України), не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

При цьому, звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках, а при вирішенні таких спорів необхідно виходити, в першу чергу, з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

У розумінні наведених вище приписів Закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1, ч.3, ч.4 статті 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення та можуть бути безумовною підставою для звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів.

Доводи позивача про те, що він приймав належну участь у вихованні та утриманні доньки, що він не знав про судовий наказ, в період дії судового наказу добровільно сплачував аліменти, не можуть бути розцінені судом, як обставини, що мають істотне значення. Добровільно сплачені аліменти позивачем у цей період враховані державним виконавцем за заявою відповідача та здійснено відповідний перерахунок заборгованості по аліментах, добровільно відповідач сплачував аліменти у меншому розмірі, чим визначено судовим наказом, при цьому саме у 2022 році його дохід суттєво збільшився, а аліменти він сплачував у тому ж розмірі, як і до цього, надання такої допомоги є правом позивача, як одного з батьків, та не звільняє від обов`язку по сплаті аліментів.

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів через рік після відкритя виконавчого провадження ( 04 серпня 2022 року), у цей період переймався лише питанням звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, а не намагався частково погасити заборгованість. Та обставина, що позивач тривалий час не знав про стягнення з нього аліментів не заслуговує на увагу, оскільки судовий наказ про стягнення аліментів з доданими до нього документами надсилався на адресу зареєстрованого місця його проживання.

Законодавець пов`язує сплату аліментів з належним утриманням дітей кожним із подружжя. Позивач має достатній дохід, має можливість утримувати своїх дітей та сплачувати аліменти.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, та надавши їм відповідну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем вимог заявленого ним позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. А саме, судом встановлено, що відсутні підстави, передбачені ч.2 статті 197 Сімейного кодексу України для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини. Позивач працює, отримує достатній дохід, що дає йому можливість погасити заборгованість по аліментах, при цьому, ним не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментах, та не доведено належними та достатніми доказами, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягнуті з нього за рішенням суду, умислу відповідача в утворенні заборгованості по сплаті аліментів судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається. Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи - не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право пред`явити позов з вимогою зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові, понесені витрати покладаються на позивача та відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 197 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , третя особа Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 50 923 грн. 65 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено 01 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.