Справа № 204/2757/23
Провадження № 2/204/148/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказу незаконним та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора виробничого підрозділу Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 5 грудня 2022 року № 243 «Про організацію ДКЛ ЗТ» в частині встановлення ОСОБА_1 , простою з 7 грудня 2022 року та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 , різницю у заробітній платі за час простою в сумі 23 790,40 грн. без врахування відповідних податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування вимог зазначає, що з відповідачем по справі вона перебуває у трудових відносинах з 2001 року по теперішній час на посаді лікара-педіатра неонатолога. Наказом № 243 від 05.12.2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» за підписом генерального директора структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Олегом Постоловим встановлено з 7 грудня 2022 року режим простою в акушерському відділені. Всі працівники, які працювали в вищезазначеному відділенні потрапили під простій, в тому числі й позивачка. Вищезазначений наказ був виданий з метою організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та вказівки AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ- 07/3217. Однак позивач вважає Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині оголошення простою в акушерському відділенні щодо неї незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне: Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ», яким встановлено з 07.12.2022 року режим простою в акушерському відділенні не містить жодного посилання на підставі яких нормативно-правових актів введено такий простій, а тому законність вищезазначеного наказу є сумнівним, оскільки такий наказ в площині нормативно-правового обґрунтування нічим не підтверджується. Наказ № 243 від 05 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ», яким встановлено з 07.12.2022 року режим простою в акушерському відділенні, не містить обґрунтованої причини введення такого простою, а посилання відповідача у вищезазначеному наказі на мету організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та вказівки AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ-07/3217 - є дуже абстрактним, адже відповідач був зобов`язаний зазначити обставини, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення роботи позивачем саме через введення воєнного стану. До того ж листи та зобов`язання на які посилається відповідач у своєму наказі, як на підстави встановлення простою в акушерському відділенні та положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» не наділяли виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» повноваженнями встановлювати простій в акушерському відділенні, оскільки вказівка AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №ЦЦУП-10/761 вимагає від структурних підрозділів AT «Укрзалізниці» виключно «перелік працівників до яких планується застосування режиму простою», а інформації щодо покладення на відповідача прав та обов`язків встановлювати режим простою в акушерському відділенні структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» немає. У зобов`язаннях AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 №Ц/3-86/599-22 та філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ-07/3217 міститься посилання на підпункти 1.2. пунктів 1 в яких зазначено: «Розробити заходи щодо раціонального використання трудових ресурсів, у тому числі шляхом затвердження графіків чергування, переведення у простій, надання відпустки без збереження заробітної плати, запровадження неповного робочого тижня/дня, зміни істотних умов праці, призупинення дії трудових договорів з працівниками (у випадку, якщо окремі процеси не виконуються, не будуть виконуватись або неможливо їх виконати у період воєнного стану на час обмеженого енергопостачання та зв`язку)», тобто покладення цими листами на відповідача прав та обов`язків встановлювати режим простою в акушерському відділенні структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» - немає. Як зазначено у підпункті 11 пункту 5.3 Розділу 5 Положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» «Генеральний директор Виробничого підрозділу Філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень на підставі делегованого Філією права, приймає та звільняє працівників Виробничого підрозділу Філії з роботи, згідно зі штатним розписом та діючими Номенклатурами посад Товариства та Філії; після погодження з директором виконавчої філії здійснює укладання, внесення змін та припинення дії трудового договору.», натомість, делегованого Філією права виробничому підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» про запровадження простою в акушерському відділенні, а також погодження з директором виконавчим Філії Наказу № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині запровадження режиму простою в акушерському відділенні - не було. Отже, на думку позивача вищезазначені листи та положення про виробничий підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» не наділяли структурний (виробничий) підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» правами та обов`язками застосовувати режим простою у акушерському відділенні, а тому звідси випливає, що Наказ № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині оголошення простою в акушерському відділені вчинений без відповідних на те повноважень. Окрім того, позивач є членом Первинної профспілкової організації дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці від 5 грудня 2012 року. Простій в свою чергу, який запроваджений наказом № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» до акушерського відділення, зокрема щодо позивача повинен бути погоджений з Первинною профспілковою організацією дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці, оскільки простоєм є зміна та впровадження нового режиму праці. Натомість, структурний (виробничий) підрозділ Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» проігнорував вимоги пункту 4.2 Колективного договору та не погодив простій, який запроваджений наказом № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» до акушерського відділення, зокрема щодо позивача, а також належним чином нікого не повідомив про причини такого непогодження. Отже, позивач вважає, що непогодження режиму простою, який запроваджений наказом № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» зокрема щодо неї з Первинною профспілковою організацією дорожньої клінічної лікарні придніпровської залізниці підтверджує факт нелегітимності наказу № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» в частині запровадження режиму простою щодо ОСОБА_1 . У період незаконного простою у виробничому підрозділі Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» оплата праці за час простою проводилася лише в розмірі 2/3 посадового окладу, що підтверджується довідками про доходи №98 від 24 лютого 2023 року № 99 від 24.02.2023 року. Так, середня заробітна плата за один календарний місяць роботи за період з січня 2022 по листопад 2022 рік (11 місяців) (невраховуючі період простою за грудень 2022 року, січень 2023 року) складає 16 521,12 грн. Загальний розмір оплати праці за період простою (грудень 2022 року, січень -2023 року) складає 9775.01 грн. Вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість по виплаті середнього заробітку, яка утворилася починаючи з січня 2022 по листопад 2022 рік, що складає 23 790,40 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 6 березня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 6 березня 2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

19 травня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач АТ «Українська залізниця» позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до наказу генерального директора Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця») № 243 від 05.12.2022 року, «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ», на період дії правового п режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом президента України від 24,02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), з метою організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 року № Ц/3-86/599-22 та вказівок AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 року №ЦЦУП-10/761 та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ- 07/3217, було встановлено з 07.12.2022 року режим простою в акушерському відділенні де працює Позивач, (всього у переліку більше 29 осіб). Відповідач зазначає, що у вказаному наказі чітко зазначено нормативно - правове обґрунтування видання такого наказу. Також, окрім позивача, в переліку осіб яким встановлено режим простою зазначено ще більше 29 осіб. При прийняття вищевказаного наказу, генеральним директором ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця» було враховано:

- лист AT «Укрзалізниця» від 30.11.20022 р. №Ц/3-86/599-22 відповідно до якого, директорів структурних підрозділів, філій тощо, було зобов`язано розробити заходи щодо раціонального використання трудових ресурсів, у тому числі шляхом переведення у простій;

- лист AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 року № ЦУП-10/761 , відповідно до якого, було надано інформацію про працівників до яких планується застосування режиму простою;

- лист AT «Укрзалізниця» від 01.12.202 року №ЦОЗ-07/З217,, відповідно до якого, було зобов`язано керівників лікарень філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» розробити заходи щодо раціонального використання трудових ресурсів у тому числі шляхом переведення у простій.

Відповідно до Положення про виробничий підрозділ ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця», виробничий підрозділ перебуває у виробничому та управлінському адміністративному підпорядкуванні Філії «Центр охорони здоров`я».

Пунктом 10 Положення передбачено, що виробничий підрозділ здійснює свою діяльність у межах, визначених законодавством, Статутом Товариства, рішеннями відповідних органів Товариства, Положенням про Філію та цим Положенням.

Виробничий відділ має право вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення господарської діяльності Виробничого підрозділу Філії а також вирішувати зокрема інші кадрові питання Виробничих підрозділів Філії в межах повноважень, визначених цим Положенням.

Розділом 10 Положення не передбачено, що Виробничий підрозділ зобов`язаний узгоджувати з Філією питання що стосуються встановлення простою.

Крім того, посилання Позивача на підпункт 11 п.5.3 Розділу 5 Положення є необґрунтованим, адже п.п. 1 1 п.5 розділу 5 Положення відноситься до правовідносин які пов`язані з укладанням, внесенням змін та припинення трудового договору. В даному випадку ні укладання, ні внесенні змін або припинення трудового договору з позивачем не відбулось, позивач продовжує як і інші працівники акушерського відділення працювати в ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця» але в умовах вимушеного режиму простою. Зазначає, що посилання позивача на положення Колективного договору від 05.12.2012 року є необґрунтованим, адже строк дії вказаного Колективного договору сплив ще у грудні 2012 року що підтверджується терміном його дії, зазначеного на титульному аркуші Договору (копія Додається), його дія не продовжувалась, крім того частиною 2 ст. 14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», передбачено, що на період воєнного стану призупиняється дія статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відповідні норми колективних договорів. При запровадженні режиму простою для позивача, відповідачем було дотримано гарантії з оплати праці, які закріплені у статті 113 КЗпП України та постанові Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221, що підтверджується Довідкою про доходи Позивача яка додана Позивачем до позовної заяви. А тому вимоги позивача про стягнення частини середнього заробітку є необґрунтованим. Крім того, розрахунок стягнення середнього заробітку зазначений у позові позивачем виникає сумніви, адже при його проведенні не має посилання на саме правове підґрунтя такого розрахунку - за час простою, тобто яким нормативним актом це передбачено, та сам розрахунок проведений позивачем самостійно без посилання на відповідні докази які підтверджують зазначені у нього цифри. Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., адже ці витрати ніякими належними доказами не підтверджено та позивачем не доведено. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

15.05.2023 року позивачем подано відповідь на відзив в якій остання спростовує зазначені відповідачем обставини у відзиві.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_1 , перебуває у трудових правовідносинах з АТ «Українська залізниця» на посаді лікар-педіатр неонатолог з 2001 року по теперішній час.

Наказом № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» за підписом генерального директора структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Олегом Постоловим встановлено з 07 грудня 2022 року режим простою в акушерському відділені. Всі працівники, які працювали в вищезазначеному відділенні потрапили під простій, в тому числі й позивач ОСОБА_1 , яка працювала в акушерському відділенні на посаді лікар-педіатр неонатолог (а.с. 68-72).

Даний наказ був виданий з метою організації безперебійної роботи залізничного транспорту, ефективної організації діяльності AT «Укрзалізниця» в умовах дії правового режиму воєнного стану та падіння обсягів робіт на час обмеженого енергопостачання та зв`язку, на виконання зобов`язання AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 № Ц/3-86/599-22 (а.с. 79) та вказівки AT «Укрзалізниця» від 30.11.2022 № ЦЦУП-10/761 (а.с.74) та зобов`язання філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця» від 01.12.2022 року ЦОЗ- 07/3217 (а.с.77-78).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022) на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан.

Відповідно до п. 3 вищезазначеного Указу Президента, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39,41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На період воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Зважаючи на зазначене, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 43 Конституції України, а саме щодо права кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі ст. 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Простій може застосовуватись роботодавцем як до підприємства (установи, організації) в цілому так і до окремих його структурних підрозділів, або певних працівників.

Зважаючи на зазначене, якщо роботодавець не має можливості забезпечити повноцінну роботу підприємства, його окремих структурних підрозділів, або певних працівників він має право оголосити простій. Отримання згоди працівників на оголошення простою чинним законодавством не передбачено.

Статтею 113 КЗПП України передбачено, що час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 23.10.2007 року №257/06/187-07 «Щодо організації роботи під час простою на підприємстві», простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» надано право керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу).

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до Положення про виробничий підрозділ ДКЛ ЗТ філії «ЦОЗ» AT «Укрзалізниця», виробничий підрозділ перебуває у виробничому та управлінському адміністративному підпорядкуванні Філії «Центр охорони здоров`я».

Пунктом 10 Положення передбачено, що виробничий підрозділ здійснює свою діяльність у межах, визначених законодавством, Статутом Товариства, рішеннями відповідних органів Товариства, Положенням про Філію та цим Положенням.

Виробничий відділ має право вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення господарської діяльності Виробничого підрозділу Філії а також вирішувати зокрема інші кадрові питання Виробничих підрозділів Філії в межах повноважень, визначених цим Положенням.

Розділом 10 Положення не передбачено, що Виробничий підрозділ зобов`язаний узгоджувати з Філією питання що стосуються встановлення простою.

Відповідно до розділу 5 Положення, генеральний директор Виробничого підрозділу здійснює поточне керівництво та управління діяльністю Виробничого підрозділу, видає та підписує від імені Виробничого підрозділу розпорядчі документи (накази) тощо.

Вказаним пунктом також не передбачено зобов`язання генерального директора узгоджувати з Філією питання що стосуються встановлення простою.

Крім того, посилання позивача на підпункт 11 п. 5.3 Розділу 5 Положення є необґрунтованим, адже п.п. 11 п.5 розділу 5 Положення відноситься до правовідносин, які пов`язані з укладанням, внесенням змін та припинення трудового договору.

В даному випадку ні укладання, ні внесенні змін або припинення трудового договору з позивачем не відбулось, позивач продовжує як і інші працівники акушерського відділення працювати в ДКЛ ЗТ філії «ПОЗ» AT «Укрзалізниця», але в умовах вимушеного режиму простою.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції станом на день видання оспорюваного наказу) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних-та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Також слід зазначити, що посилання позивача на положення Колективного договору від 05.12.2012 року (а.с. 87-90) є необґрунтованим, адже строк дії вказаного Колективного договору сплив кілька років тому, що підтверджується терміном його дії, зазначеного на титульному аркуші Договору, її його дія не продовжувалась, крім того за частиною 2 ст. 14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», передбачено, що на період воєнного стану призупиняється дія статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відповідні норми колективних договорів.

При запровадженні режиму простою для позивача, відповідачем було дотримано гарантії з оплати праці, які закріплені у статті 113 КЗпП України та постанові Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 221, що підтверджується довідками про доходи позивача.

Так, із довідки про доходи від 24.02.2023 року № 98 та № 99 вбачається, що остання працює на посаді лікар-педіатр неонатолог акушерського відділення філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; ОСОБА_1 за період з грудня 2022 року по січень 2023 року нараховано заробітної плати у розмірі 235853,78 грн., та сплачено заробітної плати у сумі 187503,75 грн. (а.с. 80-81).

Отже, суд приходить до висновку, що наказ № 243 від 5 грудня 2022 року «Про організацію роботи ДКЛ ЗТ» за підписом генерального директора структурного (виробничого) підрозділу Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Олегом Постоловим про встановлення з 7 грудня 2022 року режим простою в акушерському відділені є законним та передбачені Законом підстави для скасування цього наказу і стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період з січня 2022 року по листопад 2022 року відсутні, оскільки судом не встановлено порушеного права позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання наказу незаконним та стягнення середнього заробітку задоволенню не підлягають.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позову, то суд не вбачає підстав для відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43,44 Конституції України, ст. ст. 13,14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст. ст. 34, 113 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса: м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) про визнання наказу незаконним та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська