Справа № 720/2998/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

з участю секретаря Політнічук Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення позики посилаючись на те, що згідно укладеного між ним та відповідачем договору позики від 09.06.2020 року остання отримала позику в розмірі 8700 Євро, які повинна була повернути в строк до 20.12.2020 року, але свої зобов`язання у вказаний в договорі термін не виконала.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 09.06.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого останньою було отримано від позивача 8700 Євро із умовою повернення їх в термін до 20.12.2020 року, що підтверджується договором позики та заявою відповідача, яка засвідчена нотаріально.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було виконано умови договору, оскільки оригінал розписки перебуває у позивача, а відповідач не подала суду його оригіналу про повернення позики.

Щодо вимог про стягнення саме 8700 Євро, то вони підлягають задоволенню у зв`язку із визнанням позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, зокрема ст.533, ст.1046 ЦК України, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із стягненням на користь позивача суми заборгованості.

На підставі ст.ст.533, 610, 612, 1047 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 суму заборгованості за договором позики в розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) Євро та 3415,47 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: