ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 175/1571/15-ц

провадження № 61-4730св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов Максим Євгенович, начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Горбатюк Дмитро Леонідович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року в складі судді Заборського В. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив:

визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельова М. Є. (далі - директор Департаменту ДВС МЮ України Кисельов М. Є.) під час розгляду його скарги від 21 червня 2022 року, поданої у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, за період з 22 червня 2022 року до 21 липня 2022 року включно, щодо непроведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2, неприйняття процесуального рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження, ненаправлення на його адресу копії постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження за скаргою від 21 червня 2022 року;

зобов'язати директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М. Є. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов'язки директора Департаменту ДВС, розглянути його скаргу від 21 червня 2022 року, прийняти процесуальне рішення у формі постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 скаргою від 21 червня 2022 року та направити на його адресу копію постанови про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за скаргою від 21 червня 2022 року.

На обґрунтування скарги зазначав, що в провадженні Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Олександрійський ВДВС) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року у справі № 175/1571/2015-ц про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на його користь пені за порушення строків виконання робіт на загальну суму 3 398,70 грн.

На сьогодні вказане рішення суду не виконано.

10 вересня 2019 року головний державний виконавець Олександрійського міськрайонного ВДВС Бевз Л. В. прийняла постанову про передачу виконавчого провадження № НОМЕР_2 для подальшого примусового виконання до Центрального ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нова назва - Центральний ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)).

16 вересня 2019 року він оскаржив вказану постанову до начальника Олександрійського ВДВС Кошеленка В. М., який постановою від 26 вересня 2019 року відмовив у задоволенні скарги в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року, визнано неправомірною і скасовано постанову начальника Олександрійського ВДВС Кошеленка В. М. від 26 вересня 2019 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за його скаргою, зобов`язано повторно розглянути скаргу від 16 вересня 2019 року.

У зв`язку з невиконанням ухвали суду першої інстанції він звернувся до начальника Олександрійського ВДВС Григор`євої С. М. із заявою про направлення копії рішення, прийнятого за результатами повторного розгляду скарги від 16 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Оскільки начальник Олександрійського ВДВС Григор`єва С. М. проігнорувала звернення від 08 квітня 2022 року, 27 квітня 2022 року він звернувся зі скаргою на її бездіяльність до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Горбатюка Д. Л. (далі - начальник Управління Горбатюк Д. Л.), який також проігнорував його звернення.

21 червня 2022 року він звернувся до директора Департаменту ДВС Кисельова М. Є. зі скаргою на бездіяльність начальника Управління Горбатюка Д. Л. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, в якій просив: провести перевірку законності виконавчого провадження за скаргою від 21 червня 2022 року, визнати неправомірною бездіяльність начальника Управління Горбатюка Д. Л. щодо нерозгляду скарги від 27 квітня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 і неповідомлення про результати розгляду скарги, зобов`язати начальника Управління Горбатюка Д. Л. розглянути скаргу і повідомити стягувача про результати її розгляду.

Всупереч чинному законодавству директор Департаменту ДВС Кисельов М. Є. не провів перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за скаргою від 21 червня 2022 року, не прийняв постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, не направив йому копії вказаної постанови.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М. Є. при розгляді скарги ОСОБА_1 від 21 червня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 на бездіяльність начальника Управління Горбатюка Д. Л.

В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що директор Департаменту ДВС Кисельов М. Є. мав перевірити законність виконавчого провадження № НОМЕР_2 за скаргою ОСОБА_1 від 21 червня 2022 року, прийняти процесуальне рішення у формі постанови та направити заявнику копію постанови за результатами розгляду скарги, однак він, не повідомивши заявника, надав доручення про проведення перевірки начальнику Управління Горбатюку Д. Л. Вказані обставини свідчать про порушення директором Департаменту ДВС прав стягувача у виконавчому провадженні.

Оскільки постановою в.о. начальника Олександрійського ВДВС Тягнія Р. В. від 27 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року задоволено, визнано постанову головного державного виконавця Бевз Л. В. про передачу виконавчого провадження від 10 вересня 2019 року такою, що не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, а постановою від 28 червня 2022 року вказану постанову скасовано, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню лише в частині визнання неправомірною бездіяльності директора Департаменту ДВС Кисельова М. Є. при розгляді скарги ОСОБА_1 від 21 червня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2023 року Департамент ДВС МЮ України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

На обґрунтування касаційної скарги зазначав, що у скарзі від 21 червня 2022 року ОСОБА_1 оскаржував тільки ненадання відповіді Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за результатами розгляду його скарги від 27 квітня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Оскільки у скарзі ОСОБА_1 не просив надати оцінку діям державного виконавця Олександрійського ВДВС під час примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2, а лише оскаржив дії посадових осіб Управління щодо нерозгляду скарги, його скарга не відповідала вимогам статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та не було підстав для витребування матеріалів виконавчого провадження і перевірки його законності.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

19 грудня 2023 року справа № 175/1571/15 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

ОСОБА_1 направив відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою головного державного виконавця Олександрійського ВДВС Маркової О. В. від 27 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2015 року у справі № 2-175/1571/15 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за порушення строків виконання робіт на загальну суму 3 398,70 грн.

Постановою головного державного виконавця Олександрійського ВДВС Бевз Л. В. від 10 вересня 2019 року передано виконавче провадження № НОМЕР_2 для подальшого примусового виконання до Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на вказану постанову до начальника Олександрійського ВДВС Кошеленка В. М., який своєю постановою 26 вересня 2019 року відмовив у її задоволенні в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2022 року, визнано неправомірною і скасовано постанову начальника Олександрійського ВДВС Кошеленка В. М. від 26 вересня 2019 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за скаргою ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року, зобов`язано розглянути повторно цю скаргу.

Разом з тим начальник Олександрійського ВДВС Григор`єва С. М. не виконала вимоги ухвали суду, у зв`язку з чим 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до неї з письмовою заявою про направлення копії рішення, прийнятого за результатами повторного розгляду скарги від 16 вересня 2019 року.

У зв`язку з неотриманням відповіді на зазначене звернення 27 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність начальника Олександрійського ВДВС до начальника Управління Горбатюка Д. Л., яка також не була розглянута.

21 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту ДВС Кисельова М. Є. зі скаргою на бездіяльність начальника Управління Горбатюка Д. Л., в якій просив: провести перевірку законності виконавчого провадження № НОМЕР_2 за його скаргою від 21 червня 2022 року, визнати неправомірною бездіяльність начальника Управління Горбатюка Д. Л. щодо нерозгляду скарги від 27 квітня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 і неповідомлення про результати розгляду скарги та зобов`язати начальника Управління Горбатюка Д. Л. розглянути скаргу і повідомити про результат її розгляду.

Відповідно до листа начальника Управління Горбатюка Д. Л. від 29 червня 2022 року № 04/01.2-36/04 за дорученням Департаменту ДВС Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розглянуло звернення від 21 червня 2022 року і по суті розгляду питань, порушених ОСОБА_1 у скарзі від 27 квітня 2022 року, повідомило, що на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року після надходження до Олександрійського ВДВС матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2, в.о. начальника відділу Тягній Р. В. повторно розглянув скаргу ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року.

Постановою в. о. начальника Олександрійського ВДВС Тягнія Р. В. від 27 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано постанову головного державного виконавця Бевз Л. В. про передачу виконавчого провадження від 10 вересня 2019 року такою, що не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постановою в. о. начальника Олександрійського ВДВС Тягнія Р. В. від 28 червня 2022 року скасовано постанову про передачу виконавчого провадження від 10 вересня 2019 року, винесену Бевз Л.В. під час примусового виконання виконавчого листа № 2-175-1571/15, виданого 17 листопада 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з абзацом четвертим частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини. Відповідно до абзацу третього частини третьої цієї статті начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Абзацом другим пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27 грудня 2019 року № 4224/5 передбачено, що директор Департаменту ДВС МЮ України має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділі примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби.

Встановивши, що директор Департаменту ДВС МЮ України Кисельов М. Є. всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не прийняв відповідної постанови про результати розгляду скарги ОСОБА_1 , а доручив начальнику Управління Горбатюку Д. Л. надати відповідь на його скаргу, суди дійшли обґрунтованого висновку про доведеність неправомірної бездіяльності директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М. Є. під час розгляду скарги від 21 червня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу Департаменту ДВС МЮ України залишити без задоволення, а ухвалу районного суду та постанову апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов