ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 522/7196/22

провадження № 61-18018св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду

з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано особою, яка не має на це повноважень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката

Ляшенка Е. М. задоволено частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовна заява відповідає умовам довіреності, відповідно до яких ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси у справах, що стосуються спадкового майна, після смерті її сина ОСОБА_5 , в тому числі подавати від її імені з правом підпису позовні заяви, які виникають із цих питань.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

07 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року та залишити в силі ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що у позовній заяві не зазначено, що вона підписується та подається до суду представником, документів на підтвердження повноважень представника до неї не додано. Заявник указує, що ОСОБА_2 підтримує спілкування з ОСОБА_1 , і їй відомо, що позивачка не підписувала поданих до суду документів та не приїздила в Україну. Адвокат Ляшенко Е. М. надав суперечливі пояснення щодо особи, яка підписала та подала до суду позовну заяву. Зазначає, що підпис у позовній заяві зроблений не ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 не є адвокатом, а тому не має повноважень на підписання позовної заяви. Наявна в матеріалах справи спеціальна довіреність від 19 жовтня 2021 року видана без права передоручення іншій особі, вказаний документ не містить повноважень на укладення договорів про надання правової допомоги. В адвоката Ляшенка Е. М. не було повноважень на підписання апеляційної скарги та представництва ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси.

08 лютого 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Апеляційний суд установив, що довіреністю від 29 серпня 2021 року ОСОБА_6 , уповноважила ОСОБА_4 бути її представником щодо належного їй за законом спадкового майна після смерті сина ОСОБА_5 , в тому числі розпоряджатися її часткою у спадковому майні та уповноважувати від її імені адвокатів у разі необхідності вирішення спадкових питань (а. с. 78).

08 жовтня 2021 року ОСОБА_4 на підставі довіреності уповноважив адвоката Ляшенка Е. М. представляти його інтереси в усіх органах, установах та організаціях з усіх без винятку питань, пов`язаних з оформленням його спадкових прав, після спадкодавця ОСОБА_5 , а також представляти його інтереси в усіх судових інстанціях (а. с. 74).

08 жовтня 2021 року між адвокатом Ляшенком Е. М. і ОСОБА_4, який діяв за довіреністю в інтересах своєї матері, укладено угоду про надання правової допомоги (а. с. 73).

Згідно зі спеціальною довіреністю від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_4 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в будь-яких органах, установах та організаціях, в тому числі

в органах нотаріату та судах будь-якої інстанції. Цією довіреністю Хаулаа Аль Хамуд уповноважила ОСОБА_4 у разі необхідності звертатися до усіх судових установ України, з усіма правами, що надані законом позивачу, в тому числі подавати від її імені з правом підпису позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, різного типу клопотання, з усіх питань, в тому числі, пов`язаних з відкриттям спадкової справи, веденням та оформленням її спадкових прав на будь-яке нерухоме та рухоме майно, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина ОСОБА_5 .Відповідно до цієї довіреності, яка засвідчена нотаріусом Мааз Ханіш, міста Дейр Аль Зор, Сирійська Арабська Республіка, її зміст відповідає волевиявленню ОСОБА_6 (а. с. 80-82).

У червні 2022 року від імені ОСОБА_1 , який діяв на підставі та в межах вказаної спеціальної довіреності, подав позовну заяву. Предметом позову є визнання права власності в порядку спадкування за законом першої черги на частку в майні спадкодавця, яка відкрилась після смерті сина позивачки.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий

і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним

і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої статі 58 ЦПК України сторона, третя особа,

а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до частин першої - четвертої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені

у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Установивши, що позовна заява відповідає умовам довіреності, відповідно до яких ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси у справах, що стосуються спадкового майна, після смерті її сина ОСОБА_5 , в тому числі подавати від її імені з правом підпису позовні заяви, які виникають з цих питань, апеляційний суд зробив правильний висновок про те, що висновки суду першої інстанції про залишення позову без розгляду з підстав, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано особою, яка не має на це повноважень, є помилковими.

Таким чином, аргументи касаційної скарги про те, що апеляційний суд зробив неправильний висновок про наявність права у ОСОБА_4 на підписання позовної заяви, є помилковими та спростовуються наявними в матеріалах справи довіреностями, яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку.

Безпідставними є й аргументи заявника про те, що адвокат Ляшенко Е. М. не мав повноважень на підписання апеляційної скарги та представництва ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, оскільки 22 січня

2023 року між ОСОБА_6 і адвокатом Ляшенком Е. М. укладено угоду про надання правової допомоги (а. с. 98), на підставі якої видано ордер (а. с. 123), який долучено до апеляційної скарги і який підтверджує право адвоката

Ляшенка Е. М. представляти інтереси ОСОБА_1

в Одеському апеляційному суді.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року - без змін, оскільки підстав для її скасування немає.

З огляду на те що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат, понесених заявником, відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська