ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4036/21 Провадження № 2/636/67/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді- Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання- Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)«Фінансова компанія «Укрфінстандарт», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 рокуОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем від01.04.2021 року , зареєстрований в реєстрі за №5701 (серія НРА 667864) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», (далі по тексту -ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») заборгованості у розмірі 54950,25 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.09.2019 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредіагріколь Банк» було укладено кредитний договір № 4/3328024, за яким позивачка виконувала всі свої обов`язки,сплачуючи платежі. У ліпні 2021 року від роботодавця вона дізналася про те, що 08.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі оспорюваного виконавчого напису. Вважає, що цей виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» без додержання обов`язкових умов вчинення виконавчих написів нотаріусами. Крім того, 01.02.2022 року ОСОБА_1 звернулася до судуіз заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. на підставі вищезазначеного оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, посилаючись на те, що приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, на підставі чого з її заробітку провадяться утримання коштів.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.09. 2021 року справу прийнято до розгляду та провадження у ній відкрито, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 04.07.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у вказаному виконавчому провадженні задоволено.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 20.09. 2023 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті.

Подалі представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мазницький М.М. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує за заявленими підставами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі: представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., а також третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. у судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.128-131 ЦПК України, відзив на позов не надали.

У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе відповідно до приписів ч.2 ст.247 та ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В.

вчинений виконавчий напис № 5701(серія НРА 667864) про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 4/3328024 від 25 вересня 2019 року з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ «Кредіагріколь Банк» та ОСОБА_1 (боржник). Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Кредіагріколь Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-2020 від 06 липня 2020 року. Стягнення здійснюється за період з 06.07.2020 року по 23.03.2021 року. Станом на дату звернення загальна заборгованість позичальника за кредитним договором складає 54950,25 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 42670,71грн.; сума заборгованості за нарахованими відсотками -6529,69 грн.; сума заборгованості по сплаті комісійної винагороди -5749,85 грн., 1000 грн. - плата за вчинення виконавчого напису(а.с. 9).

Як вбачається з тексту копії вказаного виконавчого напису та наданої копії комплексного договору № 4/3328024 від 25 вересня 2019 року (а.с.13-14) в цих документах відсутні посилання на нотаріальне посвідчення сторонами цього договору.

За вказаним виконавчим написом 08.06. 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2(а.с. 10 зв.-11). Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. в рамках виконавчого провадження винесені постанови: від 08.06.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500 грн., про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 5595,02 грн. та від 14.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит ТОВ «ДАРС-Д» із заробітної плати ОСОБА_1 провадились відрахування за період з червня 2021 року по грудень 2021 року згідно постанови ВП № НОМЕР_2 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. а.с. 44).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі за текстом - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною дією.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі за текстом - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, з 22 лютого 2017 року редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного.

Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 757/57789/20-ц, провадження № 61-7017св22.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) звернуто увагу на те, що спір про право, який унеможливлює вчинення виконавчого напису і, як наслідок, зумовлює певну правову реакцію нотаріуса, міг вбачатися нотаріусом винятково із заяви боржника про зупинення виконавчого провадження, поданої відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про нотаріат» і обґрунтованої тим, що боржник звернувся до суду із відповідною позовною заявою про оспорювання заборгованості, а також на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження його позовної заяви. Але навіть такі обставини свідчили б про існування спору про право, проте не змінювали б правової характеристики цього виду заборгованості як безспірної. Так, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із аналізу наданих доказів суд встановив, що оспорюваний позивачем виконавчий напис нотаріуса був вчинений щодо кредитного договору, який був укладений в простій письмовій формі, тобто не є нотаріально посвідченим, не дивлячись на те, що ця обставина є обов`язковою. Недодержання нотаріусом вищезазначеної умови при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання такого виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, у судовому порядку.

Ці висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17(провадження № 14-278гс18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164св 19) від 09 вересня 2020 року у справі № 336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Між тим, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. як неналежного відповідача у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311св19) та від 15 квітня 2020 року у справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19), від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17 (провадження № 61-18790св19).

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 та (або) її представником адвокатом Мазницьким М.М. не було заявлено відповідно до ст. 51 ЦПК України про заміну неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові ОСОБА_1 до неналежного відповідача - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» .

Згідно з ч.1, п.1ч.3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні даного позову ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908, 00 грн. за подання позовної заяви по квитанції № ПН 2589767 від 10.08.2021 р.АТ «Укрексімбанк» (а.с.1) та за подання заяви про забезпечення позову сплачено 496,20 грн. по квитанції 0.0. .0 Приватбанк від 02.02.2022 09:32:39 (а.с.41), який підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» в загальній сумі 1404,20 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 133, 137, 141, 142, 223, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича як неналежного відповідача.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5701(серія НРА 667864), вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем01 квітня 2021 року, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договоромкредитний договір № 4/3328024 від 25.09.2019 року у розмірі 54950, 25 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 1404 (одна тисяча чотириста чотири) гривні 20 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що йогоухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочногорішення може бути подано протягом тридцяти днів здня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд ,якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Неналежний відповідач: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, адреса місцезнаходження: 76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул.. Михайла Грушевського, буд.17.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, адреса місцезнаходження: 61145, Харківська область, м. Харків, пров. Інженерний, буд.9.

Суддя І.В. Карімов