Провадження № 2/470/48/24
Справа № 470/873/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом.

У позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1500 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,0155 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у межах території АДРЕСА_1 . За життя батько склав заповіт, яким розподілив між нею та відповідачем належне йому майно. На час смерті батько проживав із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину після його смерті. На час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала одна. Спадщину, яка належала їй після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона не оформила. 15 червня 2021 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори у оформленні спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з необхідністю надання оригіналів документів на будинок, який належав батьку та невизначеності частки на цей будинок ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі зазначеного просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також направив заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позовних вимог позивачки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки та відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 02 лютого 2018 року, копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 , виданого Калузькою сільською радою Баштанського району Миколаївської області 10 лютого 1964 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18 лютого 2022 року, виданого Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області, де зазначено про зміну прізвища позивачки з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 28 вересня 2002 року, де вказано про зміну прізвища позивачки з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та копією свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_4 , виданого Березнегуватським ЗАГС 20 червня 1970 року (а.с.10-14).

На день смерті ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 , про що свідчить копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого Березнегуватським райбюро ЗАГС Миколаївської області 05 травня 1970 року (а.с.83).

Після його смерті відкрилася спадщина на: 1/2 частку житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав померлому як спільне сумісне майно подружжя на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Березнегуватської селищної ради 26 березня 1971 року; земельну ділянку, площею 0,15 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №599994, виданого Березнегуватською селищною радою 11 травня 2007 року та земельну ділянку, площею 0,0155 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №599995, виданого Березнегуватською селищною радою 11 травня 2007 року (а.с.16-18).

За життя 06 серпня 2007 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області, за яким свою частку на вказаний житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами та земельні ділянки заповідав позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.65).

Вказану спадщину позивачка прийняла, звернувшись 20 червня 2018 року із відповідною заявою до приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу, а Заїць Н.Л. відмовилася від прийняття вказаної спадщини на користь позивачки, про що свідчить її заява від 23 червня 2018 року, адресована приватному нотаріусу Березнегуватського районного нотаріального округу (а.с.85).

Дружина померлого ОСОБА_4 від прийняття належної їй обов`язкової частки у спадщині також відмовилися, звернувшись 23 червня 2018 року з відповідною заявою до приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу, однак іншою заявою від 23 червня 2018 року, адресованою на ім`я вказаного нотаріуса, ОСОБА_4 просила видати їй свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.82,84).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) 28 жовтня 2020 року (а.с.15).

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частку житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належала їй як спільне сумісне майно подружжя на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Березнегуватської селищної ради 26 березня 1971 року (а.с.16,83).

Вказану спадщину прийняв відповідач ОСОБА_2 , як син померлої, звернувшись 11 лютого 2021 року із відповідною заявою до Березнегуватської державної нотаріальної контори (а.с.44).

З позовної заяви позивачки вбачається, що нотаріусом в оформленні спадщини за заповітом після смерті батька їй було відмовлено, у зв`язку з необхідністю надання оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, який у неї відсутній та невизначеністю частки на будинок ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст.392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

За вимогами ст.368 вказаного Кодексу спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Так з досліджених судом матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності як подружжю, після смерті ОСОБА_3 його частку у спільному майні за заповітом успадкувала позивачка ОСОБА_1 , а частку ОСОБА_10 після її смерті успадкував за законом відповідач ОСОБА_2 , позивачка не має можливості оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, а тому її позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню лише стосовно 1/2 частки житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, оскільки інша 1/2 частка належить у порядку спадкування відповідачу.

Вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0155 га для ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_1 , позивачка у позовній заяві не заявляла.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 17 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 05 квітня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2024 року.

Суддя С. А. Луста