Справа № 686/1482/15-ц
Провадження № 4-с/686/2/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Мельничук О.С.

за участі представника скаржника ОСОБА_1

приватного виконавця Лабчука Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи Приватний виконавець Хмельницького виконавчого округу Лабчук Роман Михайлович, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на дії приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця.

29.10.2015 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду(справа №686/1482/15-ц був задоволений позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/8711/82/13539 від 28.09.2006 року з ОСОБА_2

18.02.2016 року на виконання прийнятого рішення суду був виданий виконавчий лист із строком пред`явлення до виконання 15.01.2017 року.

З відкритого джерела інформації-автоматизована система виконавчих проваджень-за номером ВП 58045358 та ідентифікатором доступу В594757Д43Д1 була отримана інформація, що заява ПАТ «Райффайзен Бан Аваль» до приватного виконавця Лабчука Р.М. надійшла лише 10.01.2019 року

11.01.2019 року було відкрито ВП №58045358 з посиланням на виконавчий лист №686/1482/15 виданий 18.02.2016 року. Таким чином, приватний виконавець Лабчук Р.М. не мав правових підстав відкривати виконавче провадження за виконавчим листом, строк пред`явлення до виконання якого минув06.01.2017 року.

Про обставини відкриття ВП №58045358 з порушенням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання стало відомо 22.10.2023 під час апеляційного оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду(суддя Козак О.В.)від 16.10.2023 року, якою було задоволено заяву ТОВ «Цикл Фінанс» і замінено сторону виконавчого провадження стягувача АТ «Райффазен Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанси» з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення суду у справі №686/1482/15-ц від 29.10.2015 року у справі за позовом АТ «РайфазенБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/8711/82/13539 від 28.09.2006 року. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження від 16.10.2023 року була оскаржена ОСОБА_2 .

Право правонаступника стягувача на звернення з виконавчим документом до виконання залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа, передбачених законом.

Скаржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця Хмельницького виконавчого округу Лабчука Р.М. про відкриття ВП №58045358 з посиланням на виконавчий лист №686/1482/15 виданий 18.02.2016 року; скасувати постанову від 11.01.2019р. про відкриття ВП №58045358; зобов`язати приватного виконавця Хмельницького виконавчого округу Лабчука Р.М. закінчити ВП №58045358, вчинивши дії направлені на скасування всіх застосованих обтяжень щодо майна боржника.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав викладені письмово вимоги та наполягав на задоволені скарги. АТ «Райфазен Банк» подав заяву про розгляд справи за відсутності. ТОВ «Цикл Фінанс» подали письмові заперечення, просили розгляд справи проводити за відсутності та вказали про порушення скаржником строків звернення встановлених законодавством. ОСОБА_2 знав про відкриття виконавчого провадження з 07 листопада 2022 року, оскільки отримував та надавав виконавцю довідку №375/д, що він з 03 березня 2022 року проходить службу у якості добровольця територіальної оборони в складі Добровольчого формування Хмельницької міської територіальної громади №1 «Авангард». Також, 19.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» було накладено арешт на рахунок ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , та відповідно до звітів офіційного роботодавця ОСОБА_2 -ТОВ «Житнииця Поділля» за період з 1 січня по 31 січня, 1 березня по 31 березня , 1 квітня по 30 квітня 2023 року здійснювалися відрахування з заробітної плати боржника. Строк звернення із скаргою пропущений. Приватний виконавець в судовому засіданні просив відмовити у задоволені скарги, внаслідок пропуску встановленого десятиденного строку звернення.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця Лабчука Р.М. 02.11.2023 року щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду(справа №686/1482/15-ц) про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/8711/82/13539 від 28.09.2006 року.

18.02.2016 року на виконання прийнятого рішення суду був виданий виконавчий лист.

За ухвалою Хмельницького міськрайонного суду(суддя Козак О.В.)від 16.10.2023 року було задоволено заяву ТОВ «Цикл Фінанс» і замінено сторону виконавчого провадження стягувача АТ «Райффазен Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанси» з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду у справі №686/1482/15-ц від 29.10.2015 року за позовом АТ «РайфазенБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/8711/82/13539 від 28.09.2006 року. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження від 16.10.2023 року була оскаржена ОСОБА_2 01.11.2023р.

Крім того,19.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» було накладено арешт на рахунок ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , та відповідно до звітів офіційного роботодавця ОСОБА_2 -ТОВ «Житнииця Поділля» за період з 1 січня по 31 січня, 1 березня по 31 березня , 1 квітня по 30 квітня 2023 року здійснювалися відрахування з заробітної плати боржника. ОСОБА_2 знав про відкриття виконавчого провадження з 07 листопада 2022 року, оскільки отримував та надавав виконавцю довідку №375/д, що він з 03 березня 2022 року проходить службу у якості добровольця територіальної оборони в складі Добровольчого формування Хмельницької міської територіальної громади №1 «Авангард». Вказані факти та обставини не спростовані представником скаржника в судовому засіданні.

В своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Водночас за правилами статей 120-127 ЦПК строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Крім того, відповідно до 449 ЦПК пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів ДВС може бути поновлено судом.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року N 6, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 порушив процесуальні строки звернення до суду із скаргою на дії приватного виконавця, не вжив необхідних заходів для отримання інформації щодо виконавчого провадження по рішенню суду, клопотання про поновлення строку не заявляв, а тому подана скарга має бути залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича у виконавчому провадженні ВП №58045358 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 лютого 2024 року.

Суддя З.А.Чевилюк